Протести на Тјенанмену 1989.
Четворојунски инцидент | |||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Део Кинеског демократског покрета 1989. | |||||||||
![]() | |||||||||
| |||||||||
Сукобљене стране | |||||||||
![]() ![]() ![]() Народна оружана милиција (без пушачке ватре) | Универзитетски студенти Радници у фабрикама Интелектуалци Анархисти и демонстранти други | ||||||||
Команданти и вође | |||||||||
тврдолинијаши • Денг Сјаопинг • Ли Пенг • Јанг Шангкун • Јао Јилин • Ли Ђипинг • Чен Сјитонг • Чи Хаошин • Љу Хуакинг умерени • Џао Цијанг • Ху Кили • Бао Тонг • Ван Ли • Зу Чинксијан | вође студената • Вуеркаикси • Чаи Линг • Ванг Дан • Фенг Конџ • Ли Лу интелектуалци • Љу Сјаобо • Ванг Џунтао • Даи Ксинг • Ху Декијан | ||||||||
Жртве и губици | |||||||||
Укупно: 241 — 2.600 убијених 7.000 — 10.000 повређених |
Протести на Тјенанмену уобичајено познати као Четвртојунски инцидент у кинеском језику,[1] биле су народне демонстрације[2] предвођене студентима у Пекингу које су се одиграле у пролеће 1989. и задобиле широку подршку градских становника, откривајући дубоке подељености у кинеском државном руководству Комунистичке партије Кине. Протести су били силом угушени од конзервативног државног руководства који су наредили војсци да примени ванредно стање у државној престоници.[3][4] Примена силе која је извршена од 3-4. јуна постала је позната као Масакр на Тјенанмену или Четвртојунски масакр, будући да су трупе са јуришним пушкама и тенковима нанеле хиљаде губитака ненаоружаним цивилима који су покушали да блокирају напредовање војске кроз трг Тјенанмен у срцу Пекинга, који су студенти демонстранти били окупирали на седам недеља. У извештају градске управе Пекинга је, 30. јуна 1989. године, саопштено да је "више десетина војника погинуло, 6.000 припадника снага реда рањено, више од 3.000 цивила рањено, а погинуло више од 200 цивила, међу којима 36 студената"[5].
Опсег војне мобилизације и крвопролића које је резултовало били су преседан у пекиншкој историји, граду са богатом традицијом популарних протеста.[6]
Осудивши протесте као „контрареволуционарну побуну“, кинеска комунистичка влада до данас забрањује да се о њима расправља у било ком облику или да се обележавају сећања на њих.[7][8] Због недостатка података из Кине, многи аспекти догађаја остали су непознати или непотврђени. Процене броја умрлих су у рангу од неколико стотина до неколико хиљада.[9]
Демонстранти су били изазвани у априлу 1989. смрћу некадашњег генералног секретара Комунистичке партије, Хуа Јаобанга, либералног реформисте, који је свргнут након што је изгубио у борби за превласт од конзервативаца око правца политичких и економских реформи.[10] Универзитетски студенти који су се кретали и окупили се на Тјенанмен тргу због жаљења за Хуом такође су изразили незадовољства око инфлације, ограничених изгледа за каријеру и корумпираности партијске елите.[11] Тражено је да влада буде одговорна, слобода штампе, говора и враћање радничке контроле над индустријом.[12][13] На врхунцу протеста, око милион људи је било окупљено на Тргу.[14]
Влада је на почетку заузела помирљив став према демонстрантима.[15] Штрајк глађу предвођен студентима обезбедио је подршку демонстрантима широм земље и протести су проширени на 400 градова до средине маја.[16] Напослетку, кинески врховни вођа Денг Сјаопинг и други партијски извршиоци одлучили су се на примену силе.[17] Партијске власти прогласиле су ванредно стање 20. маја, и покренули чак 300.000 војника у Пекинг.[16]
Након примене силе, влада је спровела бројна хапшења демонстраната и њихових подржаваоца, сузбијени су остали протести широм Кине, протерани су страни новинари и спроведена је стриктна контрола покривања догађаја у домаћој штампи. Полиција и унутрашње безбедносне снаге су појачане. Званичници који су гледали са симпатијама на протесте били су деградирани или суспендовани.[18] Џао Цијанг је свргнут у реконструкцији партијског руководства и њега је заменио Ђанг Цемин. Политичке реформе биле су у великој мери обустављене, а економске реформе нису настављене до јужне турнеје Денга Сјаопинга 1992.[19][20]
Кинеска влада је, интернационално, оштро осуђена због примене силе против демонстраната. Владе западних држава наметнуле су економске санкције и ембарго на испоруку оружја.
Током 2011. Викиликс је објавио извештаје по којима кинески војници нису пуцали на демонстранте.[21]
Референце
- ^ Догађаји именовани по датуму у кинеском језику често су колоквијално именовани по броју у месецу и датуму, праћени типом догађаја. Тако је уобичајено кинеско име за строго кажњавање на протестима из 1989. („кин: 六四事件“), што је буквално (реч по реч) „Шест“ „четири“ „инцидент“ („六“ значи шест, „四“ значи „четири“ и „事件“ значи инцидент), што се односи на инцидент који се догодио Четвртог у шестом месецу, другим речима, „Четвртојунски инцидент“, што је уобичајени превод.
- ^ Inside the Square, Cambridge University Press, 2021-04-30, стр. 117—121, Приступљено 2024-05-18
- ^ "The Gate of Heavenly Peace". Long Bow Group Inc. in collaboration with ITVpp. 1995. Retrieved 15 January 2012.
- ^ Zhao, Ziyang . "The origins of the 1989 Student Movement". Prisoner of the State: The Secret Journal of Premier Zhao Ziyang. Simon & Schuster.. 2009. ISBN 978-1-4391-4938-6.
- ^ „RTS :: Svet :: Godišnjica protesta na Tjenanmenu”. www.rts.rs. Приступљено 2024-05-18.
- ^ Види Покрет 4. мај из 1919, Масакр 18. марта из 1926, Покрет 9. децембар из 1935 и Инцидент на Тјенанмену из 1976.
- ^ Vogel 2011, стр. 634
- ^ AFP (4 June 2009). "China tightens information controls for Tiananmen anniversary". The Age (Australia). Retrieved 3 November 2010.
- ^ Wong, Jan. Red China Blues. Random House. стр. 278—.
- ^ Naughton 2007, стр. 99
- ^ Pan 2008, стр. 274
- ^ Nathan, Andrew J. (2001). „The Tiananmen Papers”. Foreign Affairs. Архивирано из оригинала 6. 7. 2004. г. Приступљено 3. 11. 2010.
- ^ Tiananmen Square, 1989: The Declassified History; George Washington University
- ^ Zhao, D. p. 171
- ^ Saich 1990, стр. 121
- ^ а б Thomas 2006.
- ^ Miles, James (2 June 2009). "Tiananmen killings: Were the media right?". BBC News. Retrieved 15 January 2012.
- ^ Miles 1997, стр. 121–28.
- ^ -{"The Consequences of Tiananmen", Andrew J. Nathan.
- ^ Goodman, David S. G. (1994). Deng Xiaoping and the Chinese revolution. Psychology Press. стр. 112. ISBN 978-0-415-11252-9.
- ^ Масакра није било („Политика”, 17. септембар 2016)
Литература
- Miles, James A. R. (1997). The Legacy of Tiananmen: China in Disarray. University of Michigan Press. стр. 121—28. ISBN 978-0-472-08451-7.
- Naughton, Barry (2007). The Chinese Economy: Transitions And Growth. Mit Press. стр. 99—. ISBN 978-0-262-64064-0.
- Saich, Tony (1990). The Chinese People's Movement: Perspectives on Spring 1989. M.E. Sharpe. стр. 121—. ISBN 978-0-87332-746-6.
- Vogel, Ezra F. (2011). Deng Xiaoping and the Transformation of China. Harvard University Press. ISBN 978-0-674-05544-5.
- Pan, Philip P. (2008). Out of Mao's Shadow: The Struggle for the Soul of a New China. Simon & Schuster. стр. 274. ISBN 978-1-4165-3705-2.
- Wong, Jan. Red China Blues. Random House. стр. 278.
- Binyan, Liu; Ruan Ming and Xu Gang (1989). Tell the World: What happened in China and Why. New York: Random House. ISBN 978-0-394-58370-9. OCLC 20392647.
- Black, George; Robin Munro (1993). Black Hands of Beijing: Lives of Defiance in China's Democracy Movement. New York: John Wiley. ISBN 978-0-471-57977-9. OCLC 243766880 27186722.
- Calhoun, Craig C.; Jeffrey N. Wasserstrom and Elizabeth Perry (Editors) (1994). „Science, Democracy, and the Politics of Identity”. Popular Protest and Political Culture in Modern China. Westview Press. стр. 140—7. ISBN 978-0-8133-2042-7. OCLC 30623957. CS1 одржавање: Текст вишка: списак аутора (веза)
- Cunningham, Philip J. (2010). Tiananmen Moon: Inside the Chinese Student Uprising of 1989. Rowman & Littlefield Publishers, Inc. ISBN 978-0-7425-6673-6.
- Oksenberg, Michel; Sullivan, Lawrence R.; Lambert, Marc, ур. (1990). Beijing Spring, 1989: Confrontation and Conflict: The Basic Documents. Qiao Li. M.E. Sharpe. ISBN 978-0-7656-4057-4. Приступљено 2. 7. 2013.
- Salisbury, Harrison (1992). The New Emperors: China in the Era of Mao and Deng. New York: Avon. ISBN 978-0-380-72025-5. OCLC 28306886.
- Spence, Jonathan D. (1999). „Testing the Limits”. The Search for Modern China. New York: W. W. Norton & Company. ISBN 978-0-393-97351-8. OCLC 39143093 59383489.
- Thomas, Antony (2006). The Tank Man (Video). PBS. Приступљено 2. 7. 2013.
- Wong, Jan (1997). Red China Blues: My Long March from Mao to Now (Trade paperback, 416 pages изд.). Doubleday. ISBN 978-0-385-48232-5. OCLC 37690446.
- "Deng Is Said to Have Backed Tiananmen Violence" article by Michael Wines and Andrew Jacobs in The New York Times 4 June 2010
- Wu, Renhua (2009). 六四事件中的戒严部队 [Military Units Enforcing Martial Law During the June 4 Incident] (на језику: Chinese). Hong Kong: 真相出版社. ISBN 978-0-9823203-8-9. Архивирано из оригинала 17. 10. 2007. г. Приступљено 16. 7. 2013. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
- Zhang, Liang (2001). Nathan, Andrew; Link, Perry, ур. The Tiananmen Papers. Public Affairs. ISBN 978-1-58648-122-3. Review and synopsis of the book is in the journal Foreign Affairs at The Tiananmen Papers
- Zhang, Liang (pseudonym) (2001). June Fourth: The True Story (на језику: Chinese). Xianggang: Ming jing chu ban she. ISBN 978-1-58648-122-3. OCLC 243498894 46859114 50791624 60716940. CS1 одржавање: Непрепознат језик (веза)
Спољашње везе
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Капија рајског мира — документарац са трајањем играног филма и бројни архивски документи
- Тајни снимци кинеског премијера критикујући строго кажњавање на Тјенанмену Архивирано на сајту Wayback Machine (15. новембар 2020) – Радио Француска интернационала
- "The Tank Man", 2006 ПБС документарац
- BBC's „Сведочећи Тјенанмен: Чишћење трга“ са исказима очевидаца Тјенанмена
- Тјенанмен трг, 1989, Историја са скинутом ознаком поверљивости
- Тјенанмен досијеи и видео-клипови (језик: француски)
- п
- р
- у
- Моргентов план
- Хукбалахапска побуна
- Декемвријана
- Договор о процентима
- Кримска конференција
- Герилски рат у балтичким земљама
- Шумска браћа
- Операција Прибој
- Операција Џунгла
- Присаједињење балтичких земаља СССР
- Проклети војници
- Операција Незамисливо
- Операција Даунфол
- Потсдамска конференција
- Случај Гузенко
- Подела Кореје
- Операција Мастердом
- Операција Белигер
- Операција Блеклист форти
- Иранска криза 1946.
- Грчки грађански рат
- Барухов план
- Инцидент у Крфском мореузу
- Криза у црноморским мореузима
- Преправљање политике о Немачкој
- Први индокинески рат
- Труманова доктрина
- Конференција о азијским односима
- Кризе у мају 1947.
- Маршалов план
- Савет за узајамну економску помоћ
- Палестински рат 1947—1949.
- Грађански рат у Мандатној Палестини 1947—1949.
- Арапско-израелски рат (1948)
- Палестински егзодус 1948.
- Државни удар у Чехословачкој 1948.
- Раскол Тито—Стаљин
- Блокада Берлина
- Издаја Запада
- Гвоздена завеса
- Источни блок
- Западни блок
- Кинески грађански рат
- Рат у Малаји
- Албанска субверзија
- Сукоб на Папуи
- Бамбус завеса
- Корејски рат
- Макартизам
- Државни удар у Ирану 1953.
- Побуна у Источној Немачкој
- Прљав рат
- Брукерови амандмани
- Државни удар у Гватемали 1954.
- Подела Вијетнама
- Вијетнамски рат
- Прва криза у Тајванском мореузу
- Женевски самит (1955)
- Бандуншка конференција
- Познањски јун
- Мађарска револуција 1956.
- Суецка криза
- „Сахранићемо те”
- Операција Гладио
- Арапски хладни рат
- Сиријска криза 1957.
- Либанска криза 1958.
- Револуција 14. јула
- Спутњикова криза
- Друга криза у Тајванском мореузу
- Кубанска револуција
- Кухињска дебата
- Кинеско-совјетски раскол
- Конгоанска криза
- У-2 криза 1960.
- Инвазија у Заливу свиња
- Државни удар у Турској 1960.
- Совјетско-албански раскол
- Берлински зид
- Португалски колонијални рат
- Кубанска ракетна криза
- Кинеско-индијски рат
- Комунистичка побуна у Сараваку
- Државни удар у Ираку 1963.
- Еритрејски рат за независност
- Пешчани рат
- Грађански рат у Северном Јемену
- Аденска криза
- Државни удар у Сирији 1963.
- Грађански рат у Вијетнаму
- Шифтски рат
- Грађански рат у Гватемали
- Колумбијски сукоб
- Никарагванска револуција
- Државни удар у Бразилу 1964.
- Грађански рат у Доминиканској Републици
- Јужноафрички гранични рат
- Прелазак на Нови поредак
- Домино ефекат
- Декларација АСЕАН
- грађански рат у Лаосу
- Државни удар у Сирији 1966.
- Аргентинска револуција
- Сукоб у корејској ДМЗ
- Државни удар у Грчкој 1967.
- Диктатура пуковника
- Године олова (Италија)
- Инцидент УСС Пуебло
- Шестодневни рат
- Рат исцрпљивања
- Дофарски рат
- Рат Ел Вадија
- Протести 1968.
- Француски мај
- Масакр Тлателолко
- Културна револуција
- Прашко пролеће
- Комунистичка побуна у Малезији
- Инвазија на Чехословачку
- Ирачка баасистичка револуција
- Гулаш комунизам
- Кинеско-совјетски погранични сукоб
- Комунистичка побуна на Филипинима
- Корективни помак
- Детант
- Споразум о неширењу нуклеарог оружја
- Јордански грађански рат
- Корективни помак (Сирија)
- Грађански рат у Камбоџи
- Реална политика
- Пинг-понг дипломатија
- Угандско-танзанијски рат
- Војни меморандум у Турској 1971.
- Корективна револуција (Египат)
- Споразум четири силе у Берлину
- Бангладешки ослободилачки рат
- Никсонова посета Кини 1972.
- Севернојеменско-јужнојеменски гранични сукоб 1972.
- Јеменски рат 1972.
- Побуна НДФ
- Јеменски рат 1979.
- Грађански рат у Еритреји
- Државни удар у Чилеу 1973.
- Јомкипурски рат
- Каранфилска револуција
- Шпанска транзиција
- Метаполитефси
- Преговори о ограничењу стратешког наоружања
- Родезијски грађански рат
- Анголски грађански рат
- Грађански рат у Мозамбику
- Оромски сукоб
- Огаденски рат
- Грађански рат у Етиопији
- Либански грађански рат
- Кинеско-албански раскол
- Камбоџанско-вијетнамски рат
- Кинеско-вијетнамски рат
- Иранска револуција
- Операција Кондор
- Прљави рат (Аргентина)
- Државни удар у Аргентини 1976.
- Коријан ерлајнсов лет 007
- Саур револуција
- Покрет Нови драгуљ
- Херат устанак 1979.
- Седам дана до реке Рајне
- Употреба психијатрија у политичке сврхе у СССР
- Совјетски рат у Авганистану
- Бојкот Летњих олимпијских игра 1980. и 1984.
- Државни удар у Турској 1980.
- Перуански сукоб
- Казамански сукоб
- Грађански рат у Уганди
- Побуна Господове устаничке армије
- Грађански рат у Еритреји
- Етиопско-сомалски погранични рат 1982.
- Ндогбојосојски рат
- Инвазија САД на Гренаду
- Ирачко-ирански рат
- Црноморски инцидент 1986.
- Црноморски инцидент 1988.
- Грађански рат у Јужном Јемену
- Грађански рат у Бугенвилу
- Устанак 8888
- Солидарност
- Контрас
- Средњоамеричка криза
- Операција РЈАН
- Лет 007 Корејске авио-компаније
- Ејбл Арчер 83
- Иницијатива за стратешку одбрану
- Револуција народне власти
- Гласност
- Перестројка
- Рат за Нагорно-Карабах
- Инвазија САД на Панаму
- Протести на Тјенанмену 1989.
- Револуције 1989.
- Пад Берлинског зида
- Плишана револуција
- Румунска револуција 1989.
- Мирна револуција у НДР
- Монголска револуција 1990.
- Уједињење Немачке 1990.
- Туарешка побуна (1990—1995)
- Уједињење Јемена 1990.
- Пад комунизма у Албанији
- Распад Југославије
- Распад Совјетског Савеза
- Распад Чехословачке
- Абхазија
- Јужна Осетија
- Кина—Тајван
- Кореја
- Нагорно-Карабах
- Придњестровље
- Кинеско-индијски гранични спор
- Спор о статусу Северног Борнеа
- Труманова доктрина
- Задржавање
- Ајзенхауерова доктрина
- Домино ефекат
- Халштајнова доктрина
- Кенедијева доктрина
- Мирно сапостојање
- Остполитик
- Џонсонова доктрина
- Брежњевљева доктрина
- Никсонова доктрина
- Улбрихтова доктрина
- Картерова доктрина
- Реганова доктрина
- Одбацивање
- Суверенитет Порторука током Хладног рата
Капитализам |
|
---|---|
Комунизам |
|
Остало |
- АСЕАН
- ЦИА
- Савет за узајамну економску помоћ
- Европска економска заједница
- КГБ
- MI6
- Покрет несврстаних
- СААРК
- Сафари клуб
- Штази
- Активне мере
- Крсташ за слободу
- Известија
- Правда
- Радио Слободна Европа
- Црвена претња
- ТАСС
- Глас Америке
- Глас Русије
- Савезничка интервенција у Руском грађанском рату
- Совјетска шпијунажа у САД
- Совјетско-амерички однос
- Совјетско-америчке самити
- Руска шпијунажа у САД
- Америчка шпијунаша у СССР и Русији
- Односи Русија—НАТО
- Балансирање на ивици рата
- ЦИА и Културни хладни рат
- Други хладни рат
- Категорија
- Остава
- Временска линија
- Списак сукоба
39° 54′ 12″ N 116° 23′ 30″ E / 39.90333° С; 116.39167° И / 39.90333; 116.39167