Comarova, Chelmenți
Comarova | |
Комарів | |
— Sat — | |
![]() Biserica „Adormirea Maicii Domnului” din Comarova | |
![]() ![]() Comarova Comarova (Regiunea Cernăuți) | |
![]() ![]() Comarova Comarova (Ucraina) | |
Coordonate: 48°33′36″N 26°59′24″E ({{PAGENAME}}) / 48.56000°N 26.99000°E | |
---|---|
Țară | ![]() |
Raion | ![]() |
Regiune | ![]() |
Raion | Raionul Nistru |
KOATUU | 7322085201 |
Atestare | 7 august 1665 |
Altitudine | 272 m.d.m. |
Populație (2007) | |
- Total | 1.804 locuitori |
Fus orar | UTC+2 |
Prezență online | |
Modifică date / text ![]() |
Comarova (în ucraineană Комарів, transliterat Komariv) este un sat reședință de comună în raionul Chelmenți din regiunea Cernăuți (Ucraina). Are 1,804 locuitori, preponderent ucraineni.
Satul este situat la o altitudine de 272 metri, în partea de nord-est a raionului Chelmenți, pe malul râului Nistru. De această comună depinde administrativ satul Maiorca.
Istorie
Localitatea Comarova a făcut parte încă de la înființare din Ținutul Hotinului a regiunii istorice Basarabia a Principatului Moldovei, numindu-se inițial Cumarău. Prima atestare documentară a satului are loc într-un document din 7 august 1665 [1].
În anul 1765 a fost construită aici o biserică din lemn de brad [2].
Prin Tratatul de pace de la București, semnat pe 16/28 mai 1812, între Imperiul Rus și Imperiul Otoman, la încheierea războiului ruso-turc din 1806 – 1812, Rusia a ocupat teritoriul de est al Moldovei dintre Prut și Nistru, pe care l-a alăturat Ținutului Hotin și Basarabiei/Bugeacului luate de la Turci, denumind ansamblul Basarabia (în 1813) și transformându-l într-o gubernie împărțită în zece ținuturi (Hotin, Soroca, Bălți, Orhei, Lăpușna, Tighina, Cahul, Bolgrad, Chilia și Cetatea Albă, capitala guberniei fiind stabilită la Chișinău[3]).
La începutul secolului al XIX-lea, conform recensământului efectuat de către autoritățile țariste în anul 1817, satul Comarova (denumirea rusificată a satului Cumarău) făcea parte din Ocolul Nistrului de sus a Ținutului Hotin [4].
După Unirea Basarabiei cu România la 27 martie 1918, satul Comarova a făcut parte din componența României, în Plasa Secureni a județului Hotin. Pe atunci, majoritatea populației era formată din ucraineni.
Ca urmare a Pactului Ribbentrop-Molotov (1939), Basarabia, Bucovina de Nord și Ținutul Herța au fost anexate de către URSS la 28 iunie 1940. După ce Basarabia a fost ocupată de sovietici, Stalin a dezmembrat-o în trei părți. Astfel, la 2 august 1940, a fost înființată RSS Moldovenească, iar părțile de sud (județele românești Cetatea Albă și Ismail) și de nord (județul Hotin) ale Basarabiei, precum și nordul Bucovinei și Ținutul Herța au fost alipite RSS Ucrainene. La 7 august 1940, a fost creată regiunea Cernăuți, prin alipirea părții de nord a Bucovinei cu Ținutul Herța și cu cea mai mare parte a județului Hotin din Basarabia [5].
În perioada 1941-1944, toate teritoriile anexate anterior de URSS au reintrat în componența României. Apoi, cele trei teritorii au fost reocupate de către URSS în anul 1944 și integrate în componența RSS Ucrainene, conform organizării teritoriale făcute de Stalin după anexarea din 1940, când Basarabia a fost ruptă în trei părți.
Între anii 1946-1947, satul a trecut printr-o perioadă de foamete, în urma căreia mulți săteni au murit.
Începând din anul 1991, satul Comarova face parte din raionul Chelmenți al regiunii Cernăuți din cadrul Ucrainei independente. Conform recensământului din 1989, numărul locuitorilor care s-au declarat români plus moldoveni era de 4 (0+4), reprezentând 0,20% din populație [6]. În prezent, satul are 1.804 locuitori, preponderent ucraineni.
În anul 2005 satul Comarova a fost racordat la rețeaua de gaz metan.
Demografie
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/Circle_frame.svg/200px-Circle_frame.svg.png)
Componența lingvistică a localității Comarova
Ucraineană (98,67%)
Alte limbi (1,28%)
Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Comarova era vorbitoare de ucraineană (98,67%), existând în minoritate și vorbitori de alte limbi.[7]
- 1930: 2.685 (recensământ)[8]
- 1989: 1.969 (recensământ)
- 2007: 1.804 (estimare)
Personalități
- Arsenie Stadnițchi (1862-1936) - ierarh ortodox rus de origine română, care a îndeplinit funcțiile de episcop (1903-1907), apoi arhiepiscop (1907-1910) de Pskov, arhiepiscop (1910-1917), apoi mitropolit (1917) al Novgorodului
Obiective turistice
- Biserica de lemn cu hramul "Adormirea Maicii Domnului" - construită în 1765 din lemn de brad [9]
Note
- ^ „Istoria orașului Comarova”. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ „Viața Basarabiei nr. 3/martie 1933 - Biserici de lemn (articol de Petre Constantinescu-Iași)” (PDF). Arhivat din original (PDF) la . Accesat în .
- ^ Lucian Predescu - Enciclopedia României (Ed. Cugetarea – Georgescu Delafras, București, 1940), p. 563
- ^ „Viața Basarabiei nr. 3/martie 1933 - Regiunile naturale dintre Prut și Nistru (articol de T. Porucic)” (PDF). Arhivat din original (PDF) la . Accesat în .
- ^ Florin Constantiniu - O istorie sinceră a poporului român (Ed. Univers Enciclopedic, București, 2002), p.340-353
- ^ Dr. Ion Popescu - Cap. II. Populația românofonă din Regiunea Cernăuți la sfârșitul perioadei sovietice (Nordul Bucovinei, nordul Basarabiei și Ținutul Herței)
- ^ „Rezultatele recensământului din 2001 cu structura lingvistică a regiunii Cernăuți pe localități”. Institutul Național de Statistică al Ucrainei. Arhivat din original la . Accesat în .
- ^ „Land: Territorium der heutigen Republik Moldau, 1930 Teil Rumäniens - Bezeichnung: Die registrierte Wohnbevölkerung nach Nationalität und Muttersprache 1930 - Bezirk Hotin” (PDF). Arhivat din original (PDF) la . Accesat în .
- ^ Biserica de lemn din Comarova
Legături externe
- Datele generale ale recensământului din 2001 Arhivat în , la Wayback Machine.
- Date detaliate privitoare la numărul românilor Arhivat în , la Wayback Machine.
- Românii din Cernăuți
|
|