Letharia vulpina
? Letharia vulpina | ||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||
Біологічна класифікація | ||||||||||||||||
| ||||||||||||||||
Letharia vulpina (L.) Hue, 1899 | ||||||||||||||||
Синоніми | ||||||||||||||||
Evernia vulpina (L.) Ach. | ||||||||||||||||
Посилання | ||||||||||||||||
|
Letharia vulpina — вид лишайників родини пармелієвих (Parmeliaceae).
Назва
Біноміальна назва Letharia vulpina перекладається як Летарія лисяча, оскільки його колись використовували як отруту для вовків і лисиць. Лишайник закладали в тушки дрібних тварин, а коли хижаки їх поїдали, то гинули. Причиною отруйності є наявність вульпінової кислоти, яка діє на центральну нервову систему. Лишайник отруйний не тільки для хижих хребетних, але і для комах та молюсків. Цікаво, що на травоїдних ссавців і гризунів токсин цього лишайника не діє.
Поширення
Вид поширений у горах Європи (Альпи, Скандинавія, Кримські гори, Кавказ) та Північної Америки (Скелясті гори).[2]
Екологія
Епіфітний лишайник. Виростає на стовбурах і гілках дерев хвойних порід, рідше на гнилій деревині, в гірських лісах і на висоті 1500—2500 м над рівнем моря. Розмножується переважно вегетативно.
Примітки
![]() | Це незавершена стаття з мікології. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|