Kolohousenka
Kolohousenka | |
---|---|
![]() Kolohousenka KH-50 | |
Тип | Легкий колісно-гусеничний танк |
Походження | ![]() |
Історія виробництва | |
Розробник | Škoda ČKD Tatra |
Виготовлення | 1924 - 1930 |
Виготовлена кількість | 9 (всі модифікації) |
Варіанти | KH-50 KH-60 KH-70 |
Характеристики | |
Вага | 7,9 т (KH-50) 8,5 т (KH-60) 9 т (KH-70) |
Довжина | 4,5 м (KH-50) 4,5 м (KH-60) 5,4 м (KH-70) |
Ширина | 2,39 м |
Висота | 2,53 м |
Обслуга | 2 |
Броня | Лоб: 14 мм Борт: 14 мм Корма: 6 мм Дах: 6 мм Днище: 6 мм Башта: лоб: 14 мм, борт: 14 мм, корма: 14 мм, дах: 14 мм |
Головне озброєння | 37-мм гармата Škoda L/27 (KH-50) 2 важкі кулемети vz. 24 (KH-60) 47-мм скорострільна гармата (KH-70) |
Двигун | Hanomag WD-50PS (KH-50) WD-60PS (KH-60) WD-70PS (KH-70) 50 к.с. , 37 кВт (KH-50) 60 к.с. , 45 кВт (KH-60) 70 к.с. , 52 кВт (KH-70) |
Підвіска | Торсіон 4х4 |
Швидкість | шосе: 35 км/год (колеса), 15 км/год (гусениці) (KH-50) 45 км/год (колеса), 18 км/год (гусениці) (KH-60) 60 км/год (колеса), 18 км/год (гусениці) (KH-70) |
Kolohousenka (вимова «Ко́логоусенка»; від чеськ. kolo та housenka — «колесо» та «гусениця» відповідно[1]) — серія чехословацьких колісно-гусеничних легких танків, які були розроблені заводами Skoda, ČKD і Tatra.
Історія створення
У 1923 році Чехословаччина придбала креслення у німецького конструктора Йозефа Фолльмера[en], який поєднав у своїй системі колісні та гусеничні шасі. Колісні шасі могли опускатися і підійматися, що повинно гарантувати оптимальні характеристики автомобіля при русі по дорозі та бездоріжжю. Траки пішли від трактора Hanomag WD-50. Машині знадобилося близько 15 хвилин, щоб перейти з колісного приводу на гусеничний.
Права на виробництво придбали три компанії, і незабаром були випущені перші два прототипи серії «Kolohousenka» під позначенням КН-50. Машини спочатку замислювалися як самохідні гармати, але випробування не виявилися задовільними. Невдовзі у прототипів виникли несправності, тому вони були модифіковані й оснащені обертовою баштою з 37-мм гарматою. Пізніше був розроблений новий варіант з двома великокаліберними кулеметами, який отримав чехословацьку армію під позначенням KH-60. Ці машини також експортувалися в Радянський Союз та Італію. Також були плани оснастити машину 75-мм гарматою. Останньою версією була KH-70, оснащена 47-мм скорострільною гарматою.[1][2][3].
KH-50
Було виготовлено два прототипи KH-50. Конструкція була частково заснована на французькому Renault FT-17, який на той час використовувався в чехословацькій армії. Головна підвіска була комбінацією двох різних підвісок, одна для коліс, які можна було налаштувати вище або нижче, інша була гусеничною підвіскою від WD-50PS. Підвіска WD-50 також була трохи змінена, зроблено прозір для підвіски, а двигун перенесено в задню частину. Вони були ретельно випробувані Військово-технічним інститутом, але результати не були задовільними. Перемикання між колесом і гусеницею займало близько п'ятнадцяти хвилин. Ця зміна проводилась вручну.
Один танк мав багато технічних недоліків і швидко виходив з ладу, тому був знищений. Друга машина була дещо модифікована та отримала 37-мм гармату, встановлену в циліндричній башті.[1][2][3]
Решта KH-50 була переобладнана в 1927 році. Вежа була замінена на конічну вежу, в яку встановили два кулемети vz. 24. У проєкті також передбачалося встановлення 47-мм гармати Vickers, що стало основною причиною переробки вежі. Однак ВТУ конструкцію визнали застарілою і не запустили у виробництво. У 1930 році танк отримав позначення KH-60. Він служив в армії п'ять років (1925-1930) як навчальна машина з реєстраційним номером 13362. Після цього його поставили як пам'ятник у військовій школі у Вишкові. У 1939 році його вивезли на збірний пункт трофейної техніки німецькі загарбники. Два танки були продані в Радянський Союз.[1][2][3]
KH-70
Як і KH-60, танк мав конічну башту, але корпус був трохи змінений. Довжина зросла до 5,4 метра. Він мав покращену систему перемикання між колесом і гусеницею. Це скоротило час перемикання з п'ятнадцяти до десяти хвилин. Маса зросла до 9,3 тонни. У 1930 році ČKD продала машину до Італії.[1][2][3]
Подальший розвиток
Негативні результати випробувань серії «Kolohousenka» не призвели до відмови від гусеничної колісної машини. Експерименти з колісно-гусеничною технікою тривали там до середини 1930-х років; був навіть план створення важкого танку прориву, але зрештою проєкт закрили.[4]
Примітки
- ↑ а б в г д Jobse, Leander. Kolohousenka. tanks-encyclopedia.com. Процитовано 12 березня 2020.
- ↑ а б в г ČKD KH-50 \ KH-60 \ KH-70 Light tanks (рос.). Процитовано 12 березня 2020.
- ↑ Jobse, Leander. Kolohousenka. tanks-encyclopedia.com. Процитовано 12 березня 2020.
- п
- о
- р
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cb/Flag_of_the_Czech_Republic.svg/70px-Flag_of_the_Czech_Republic.svg.png)