Kampfgeschwader 4
4-та бомбардувальна ескадра «Генерал Вефер» Kampfgeschwader 4 "General Wever" | |
---|---|
![]() Емблема 4-ї бомбардувальної ескадри Люфтваффе | |
На службі | 1 травня 1939 — 8 травня 1945 |
Країна | ![]() |
Належність | ![]() |
Вид | ![]() |
Тип | бомбардувальна авіація |
Роль | безпосередня підтримка військ на полі бою |
Чисельність | ескадра |
Гарнізон/Штаб | Ерфурт |
Прізвиська | «Генерал Вефер» |
Війни/битви | Друга світова війна
Балкани Битва на Середземному морі
|
Командування | |
Визначні командувачі | Мартін Фібіг |
Авіація | |
Бомбард. | Do 17 Ju 88 He 111 He 177 |
![]() |
4-та бомбардувальна ескадра «Генерал Вефер» (нім. Kampfgeschwader 4 "General Wever" (KG 4) — бомбардувальна ескадра Люфтваффе за часів Другої світової війни. Формування брало участь практично в усіх кампаніях та великих битвах на Європейському театрі війни, починаючи з вторгнення вермахту до Польщі й до закінчення військових дій. Основним завданням ескадри було проведення стратегічного бомбардування, безпосередня підтримка військ на полі бою, боротьба з кораблями та суднами противника тощо. На озброєнні ескадри перебувало чотири основних типи бомбардувальників Третього Рейху: He 111, He 177, Ju 88 та Do 17.
Історія з'єднання
4-та бомбардувальна ескадра почала формування 1 травня 1939 року в Ерфурті шляхом створення штабу ескадри та 2-ї авіагрупи на фондах KG 253 «Генерал Вефер». Група I./KG 4 формувалася в Готі, III./KG 4 група — в Нордгаузені. З 18 червня 1940 року у Фасберзі почалось створення авіагрупи IV./KG 4. Ескадра спочатку мала на озброєнні середні двомоторні бомбардувальники He 111, успадковані від KG 253 «Генерал Вефер».
Бойовий досвід
Польська кампанія
25 серпня 1939 року ескадра була переведена до Лангенау під командуванням 4-го повітряного флоту генерала авіації Александера Лера. 1 вересня 1939 року нацистська Німеччина вторглася до Польської держави, в ході вторгнення 4-та бомбардувальна ескадра, діючи у складі 2-ї авіаційної дивізії, брала найактивнішу участь. 1 вересня та знову 2 вересня I./KG 4 атакувала аеродроми в Дембліні та Кракові. З 3 по 6 вересня були атаковані залізничні цілі у Східній Польщі, а між 6–9 вересня авіацією KG 4 були розбомблені мости на річці Вісла та у самій Варшаві. З 6 по 14 вересня залізничні цілі знову бомбили. Після цього головною мішенню для проведення сконцентрованих бомбових ударів стали райони зосередження військ. У середині вересня II./KG 4 також підтримала 10-ту армію в боях під Кутно. Після кампанії пілоти ескадри розпочали інтенсивну програму підготовки до нічних польотів та залучалися до постановки мінних полів уздовж узбережжя Норвегії в січні 1940 року, в контексті підготовки до Норвезької кампанії. III./KG 4 брала участь у битві на Бзурі, в якій польська армія була оточена та знищена (переважно завдяки ударам авіації Люфтваффе).
Операція «Везерюбунг»
У грудні 1939 року III./KG4 перевели з Нордгаузена до Фехти, де група розпочала інтенсивну підготовку до нічних польотів та мінних операцій. У лютому 1940 року почалося переозброєння на сучасніші Ju 88. 1 лютого 1940 року KG 4 передислокували до Квакенбрюка на півночі Німеччини. II./KG 4 були частиною бомбардувального флоту, який 9 квітня 1940 року здійснив рейд «демонстрації сили» над Копенгагеном. Авіагрупа здійснювала атаки на залізничні та аеродромні цілі, а також завдавала ударів по кораблях противника. Ju 88 III./KG 4 атакували аеродром на повітряній станції Сола поблизу Ставангера і 9 квітня потопили норвезький есмінець «Егір» поблизу Ставангера.
Французька кампанія
10 травня 1940 року розпочалося вторгнення вермахту до Нижніх країн. KG 4 залучалася до нейтралізації Королівських повітряних сил Нідерландів, завдаючи ударів по голландських аеродромах та позиціях ППО, а також забезпечення постачання підрозділам німецьких десантників, що висадилися на голландській землі. II група також брала участь у бомбардуванні Роттердама. Після швидкої капітуляції голландців KG 4 зосередилися на бомбардуванні позиції в Бельгії, де пілоти KG 4 допомогли паралізувати залізничні вузли та транспортні переміщення союзників по всій Бельгії. Підрозділи KG 4 також здійснювали нальоти на англо-французькі війська, що були оточені під Дюнкерком.
3 червня після бельгійської капітуляції KG 4 брала участь в операції «Паула», яка завдала удару по аеродромах у Парижі та навколо нього, щоб знищити Повітряні сили Франції. До 5 червня французький повітряний опір, хоча і ніколи не був до цього ефективним та системним, припинився. Того ж дня розпочалася друга фаза Французької кампанії — операція «Рот». З 5 по 19 червня авіагрупи KG 4 атакували порти та залізничні об'єкти навколо Дьеппа, а потім військові колони, що відступали долиною Луари та в районі Тура. Після капітуляції французів 25 червня 1940 року ескадра передислокувалася до голландського Сустербергу, і в липні 1940 року розпочалася битва за Британію.
Битва за Британію
Ще до закінчення Французької кампанії KG 4 залучалася до авіаційних нальотів на Британські острови: її підрозділи завдавали ударів по портах і цілях в Уельсі. У ніч з 18 на 19 червня KG 4 втратив шість Do 17 і He 111, у тому числі майор Дітріх фон Массенбах. Командир II./KG 4 був збитий над Норфолком «Бленгеймом» флайт-лейтенанта герцога Вуллі, його He 111 5J здійснив аварійну посадку на пляжі в Клей-Некст-зе-Сі, де весь екіпаж потрапив у полон.
На 4 вересня II./KG 4 мав 37 бомбардувальників He 111 (30 з яких справні). II./KG зазнав невеликих втрат у цей період при проведенні нічних нальотів. На 13 серпня 1940 року III./KG 4 налічував 25 Ju 88 з 23 справними; до 4 вересня авіагрупа залишилася з 14 боєздатними літаками з 30 машин у наявності.
У подальшому KG 4 залучалася до постановки мінних загороджень вздовж британського узбережжя і участі в бліцах та рейді на Ковентрі в ніч з 14 на 15 листопада. Бомбові місії тривали до лютого 1941 року, потім III./KG 4 перевели до Гербіні, Сицилія. Битва за Британію завершилася дорогою ціною і не принесла Люфтваффе успіху.
Балканська кампанія
29 березня 1941 року формування передислокувалося до Відня-Асперна в Австрії, щоб розпочати підготовку до операції над Югославією та Грецією в ході майбутньої Балканської кампанії. 6 квітня 1941 року під час вторгнення до Югославії II./KG 4 силами 25 He 111 (з 28 справних) брав участь у бомбардуванні Белграда. Група II./KG 4 мінувала води біля Александрії та в Суецькому каналі.
6 квітня 1941 року III./KG4 атакувала та замінувала гавань Пірея, потопивши кілька суден та пошкодивши інфраструктуру гавані. 11 квітня бомбардувальники III./KG 4 здійснили спробу встановлення мін біля входу до гавані Волос. Британський ас сквадрон-лідер Паттл збив Ju 88 з III./KG 30 та Ju 88A-5 8./KG 4.
Іракська операція
У травні 1941 року Люфтваффе заснували повітряне командування «Ірак» (нім. Fliegerführer Irak) на чолі з генералом авіації Гансом Єшоннеком, призначене для підтримки повстанців Рашида аль-Гайлані в англо-іракській війни[Прим. 1]. Командування складалося з ескадрильї бомбардувальників He 111 (4./KG 4), ескадрильї важких винищувачів Bf 110 (4./ZG 76) та 12 транспортних літаків, зокрема кількох Ju 90. У 10-денному протистоянні німецький лейтенант Мартін Древес збив два літаки. З боку союзників опору німецької активності в повітрі фактично не було, і експедиційна група зосередилася на підтримці сухопутних військ. 26 травня, після кількох днів операцій, у Люфтваффе не лишилося жодного боєготового Bf 110.
Східний фронт
Штаб KG 4 підтримував групу армій «Північ» під час її просування до Ленінграда. 16 жовтня 1941 року Група I./KG 4 була передислокована до Пскова і звідси виконували бомбардувальні нальоти на Ленінград, а також місії постачання армії. У січні 1942 року ескадру передислокували до Пскова. 22 січня 1942 року пілоти формування допомагали скидати запаси оточеним у Холмському «мішку», а в лютому — березні здійснили місії постачання до Дем'янського «мішку», зазнавши значних втрат.
I./KG 4 діяла в інтересах групи армій «Центр». 15 листопада 1941 року група повернулася до Пскова. Наприкінці листопада 1941 р. Група III./KG 4 передала свої машини групі I./KG 4 і прибула до Фасберга для переоснащення на He 111 H6.
29 грудня 1941 року II група перейшла до VIII повітряного корпусу, що діяв у центральній частині Східного фронту, де залучалася до бомбардувань Москви. 1 жовтня II група розпочала свій повітряний наліт на місто. Взимку підрозділ також здійснював бомбардувальні нальоти над Москвою. II. Група підтримали групу армій «Південь» та її наступ на Україну. 9 березня 1943 року II. група здійснила 10-тисячний бойовий виліт. Помітний успіх відбувся 14 березня, коли група атакувала радянський аеродром біля Курська, знищивши 40 ворожих машин і пошкодивши 23 інших літаки. II. Група також виконувала стратегічні бомбардувальні місії, проти танкового заводу у Горькому та проти гумових заводів поблизу Ярославля. III. Група діяла на південному фланзі німецько-радянського фронту і бомбардувала цілі під Астраханню. У жовтні 1943 року підрозділ був частково оснащений He 177A для виконання важких бомбардувальних місій. У період 1943-45 років бомбардувальна ескадра підтримувала безперервний відступ вермахту, виконуючи тактичні місії та завдання з постачання наземних військ. 8 травня 1945 року ескадра капітулювала британським військам.
Командування
Командири KG 4
оберст Мартін Фібіг (нім. Martin Fiebig) (1 травня 1939 — 10 травня 1940);
оберст Ганс-Йоахім Рат (нім. Hans-Joachim Rath) (30 травня 1940 — червень 1942);
оберст, доктор Готтліб Вольф (нім. Gottlieb Wolff) (16 червня 1942 — 11 січня 1943);
- оберстлейтенант Гайнц-Йоахім Шмідт (нім. Heinz-Joachim Schmidt) (12 січня — 9 травня 1943);
оберстлейтенант Вернер Клозінскі (нім. Werner Klosinski) (10 травня 1943 — грудень 1944);
майор Райнгард Граубнер (нім. Reinhard Graubner) (4 грудня 1944 — 8 травня 1945).
Командири I./KG 4
- Оберстлейтенант Ніколаус-Вольфганг Маєр (нім. Nikolaus-Wolfgang Maier) (1 травня — 24 листопада 1939);
Оберстлейтенант Ганс-Йоахім Рат (нім. Hans-Joachim Rath) (24 листопада 1939 — 30 травня 1940);
- Майор Ганс фон Плец (нім. Hans von Ploetz) (5 червня — 1 липня 1940);
- Майор Майснер (нім. Meissner) (9 липня — 14 грудня 1940;
- Майор Шульт (нім. Schult) (14 грудня 1940 — 28 січня 1941);
Гауптман Клаус Неске (нім. Klaus Nöske) (28 січня — 18 травня 1941);
- Майор фон Гроддек (нім. von Groddeck) (18 травня — 8 липня 1944);
Гауптман Клаус Неске (8 липня — 31 грудня 1941);
- Майор Алевін (нім. Alewyn) (4 січня — 21 березня 1942);
- Гауптман Гельмут Больце (нім. Helmuth Boltze) (26 березня — 20 вересня 1942);
- Майор Вольф Веттерер (нім. Wolf Wetterer) (21 вересня 1942 — 1 червня 1943);
- Гауптман Ганс-Готтгельф фон Калькройт (нім. Hans-Gotthelf von Kalckreuth) (1 червня — 21 жовтня 1943);
Майор Гансгеорг Бетхер (нім. Hansgeorg Bätcher) (21 жовтня 1943 — 24 березня 1944);
- Майор Ернст Гопель (нім. Ernst Göpel) (24 березня 1944 — лютий 1945);
Гауптман Рольф Раннерсманн (нім. Rolf Rannersmann) (лютий — 8 травня 1945).
Командири II./KG 4
Оберстлейтенант Вольфганг Ердманн (нім. Wolfgang Erdmann) (1 травня — 30 вересня 1939);
Майор Дітріх фон Массенбах (нім. Dietrich Freiherr von Massenbach) (1 жовтня 1939 — червень 1940);
Оберстлейтенант, доктор Готтліб Вольф (нім. Gottlieb Wolff) (3 липня 1940 — 15 червня 1942);
- Майор Рольф Самсон Гіммельштірна (нім. Rolf Samson Himmelstjerna) (липень — 23 вересня 1942);
- Майор Карл фон Кнауер (нім. Karl von Knauer) (23 вересня — 15 жовтня 1942);
- оберстлейтенант Гайнц-Йоахім Шмідт (нім. Heinz-Joachim Schmidt) (15 жовтня 1942 — 11 січня 1943);
майор Райнгард Граубнер (нім. Reinhard Graubner) (30 січня 1943 — 1 липня 1944);
- Майор Карл-Отто Гессе (нім. Carl-Otto Hesse) (1 липня 1944 — 8 травня 1945).
Командири III./KG 4
- Майор Вільгельм Еверс (нім. Wilhelm Evers) (1 травня — 1 грудня 1939);
- Майор Нойдорффер (нім. Neudörffer) (1 грудня 1939 — квітень 1940);
Майор Еріх Блоідорн (нім. Erich Bloedorn) (19 червня — 15 жовтня 1940);
- Майор Вольфганг Бюрінг (нім. Wolfgang Bühring) (3 лютого — 25 листопада 1941);
Гауптман Герман Кюль (нім. Hermann Kühl) (25 листопада 1941 — 22 липня 1942);
- Майор Вольфганг Куайснер (нім. Wolfgang Queisner) (31 липня — 5 вересня 1942);
Майор Вернер Клозінскі (нім. Werner Klosinski) (6 вересня 1942 — 1 травня 1943);
- Майор Курт Нойман (нім. Kurt Neumann) (20 травня 1943 — лютий 1944);
- Майор Ернст Дітер фон Тельман (нім. Ernst Dieter von Tellemann) (березень — червень 1944);
майор Райнгард Граубнер (нім. Reinhard Graubner) (2 липня — 4 грудня 1944);
- Майор Ганс-Герберт фон Круска (нім. Hans-Herbert von Kruska) (5 грудня 1944 — 8 травня 1945).
Командири IV./KG 4
- Майор Карл-Герд Рот (нім. Karl-Gerd Roth) (18 червня 1940 — 17 червня 1943);
- Майор Карл Альбер (нім. Karl Alber) (19 червня 1943 — 15 серпня 1944).
Основні райони базування штабу 4-ї бомбардувальної ескадри
Час[1] | Місто | Основний літак |
---|---|---|
1 травня — 25 серпня 1939 | ![]() | He 111P |
25 серпня — 22 вересня 1939 | ![]() | |
22 — 30 вересня 1939 | ![]() | |
30 вересня — жовтень 1939 | ![]() | |
жовтень — листопад 1939 | ![]() | |
листопад 1939 — лютий 1940 | ![]() | |
лютий — червень 1940 | ![]() | |
червень 1940 — 19 липня 1941 | ![]() | He 111P/H |
19 липня — 6 серпня 1941 | ![]() | He 111H |
6 серпня — грудень 1941 | ![]() | |
грудень 1941 — лютий 1942 | ![]() | |
лютий — березень 1942 | ![]() | |
березень — травень 1942 | ![]() | |
травень — 15 червня 1942 | ![]() | |
15 червня 1942 — липень 1943 | ![]() | |
липень — жовтень 1943 | ![]() | |
жовтень — грудень 1943 | ![]() | |
грудень 1943 — липень 1944 | ![]() | |
липень — жовтень 1944 | ![]() | |
жовтень — грудень 1944 | ![]() | |
грудень 1944 — лютий 1945 | ![]() | |
лютий — березень 1945 | ![]() | |
березень — 8 травня 1945 | ![]() |
Основні райони базування I./KG 4
Основні райони базування II./KG 4
Основні райони базування III./KG 4
Основні райони базування IV. (Erg.)/KG 4
Райони базування IV. (Erg.)./KG 4 | |||||
---|---|---|---|---|---|
Час | Місто | Основний літак | |||
18 червня — липень 1941 | ![]() | He 111P/H | |||
липень 1941 — січень 1942 | ![]() | He 111H | |||
січень 1942 — 10 січня 1944 | ![]() | ||||
11 січня — 15 серпня 1944 | ![]() |
Див. також
- Повітряна битва за Кубань
- Історія Люфтваффе (1935–1945)
- Список військових літаків Третього Рейху
- Операція «Паула»
- Генерал Люфтваффе
- Авіаційні планки Люфтваффе
Примітки
- Виноски
- ↑ Фактично командування очолював оберст Вернер Юнк
- ↑ з кінця грудня 1940 до 10 червня 1941 року штаффель 2./KG 4 базувався на італійському аеродромі в Комізо (Сицилія)
- ↑ з 28 вересня до 4 жовтня 1944 року штаффель 2./KG 4 базувався на грецькому аеродромі в Елефсіні, забезпечуючи прикриття евакуації німецьких військ з Греції
- ↑ Штаффель 5./KG4 базувався у Катанії (21.4.41 — 6.41); 4./KG4 був приданий до Мосула (Повітряне командування «Ірак») (14.5.41 — 29.5.41)
- ↑ Штаффель 9./KG 4 16 жовтня 1942 року перемістився до Лехфельда, а 26 жовтня — до Каламакі (Афіни), де залишався до 3 грудня 1942 року
- ↑ з 1 до 16 червня 1943 року частка III./KG 4 базувалася на аеродромі в Брянські
- ↑ з 1 квітня 1941 до січня 1942 року 12./KG 4 базувалася у Фасберзі
- Джерела
- ↑ Kampfgeschwader 4 "General Wever". Архів оригіналу за 4 серпня 2020. Процитовано 19 квітня 2021.
Посилання
- Kampfgeschwader 4 "General Wever". на lexikon-der-wehrmacht.de. Архів оригіналу за 19 квітня 2021. Процитовано 19 квітня 2021.(нім.)
- Бомбардировочная эскадра KG4 "Генерал Вефер"/(Kampfgeschwader 4 "General Wever"). на allaces.ru. Архів оригіналу за 19 квітня 2021. Процитовано 19 квітня 2021.(рос.)
- Kampfgeschwader 4 «General Wever» [Архівовано 4 серпня 2020 у Wayback Machine.](англ.)
- Kampfgeschwader 4 'General Wever' [Архівовано 19 квітня 2021 у Wayback Machine.]
Література
- Goss, Chris. (2000b). The Luftwaffe Bombers' Battle of Britain. Crecy, Manchester. ISBN 0-947554-82-3
- de Zeng, H.L; Stanket, D.G; Creek, E.J. Bomber Units of the Luftwaffe 1933—1945; A Reference Source, Volume 1. Ian Allan Publishing, 2007. ISBN 978-1-85780-279-5
- Hooton, E.R. (2016). War over the Steppes: The air campaigns on the Eastern Front 1941–45. Osprey Publishing. ISBN 1472815629
- Muller, Richard (1992). The German Air War in Russia. Nautical & Aviation Publishing. Baltimore, Maryland. ISBN 1-877853-13-5
- п
- о
- р
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9a/Generalfeldmarschall_Luftwaffe_Rechte_Seite.svg/90px-Generalfeldmarschall_Luftwaffe_Rechte_Seite.svg.png)
I • II • III • IV • V • VIII • IX • X • XI • XII • XIII • XIV • «Туніс» | |||||||
авіапольові | I • II • III • IV | ||||||
I • II • III • IV • V • VI • z.b.V. | |||||||
Інші |
|
1 · 2 · 3 · 4 · 5 · 6 · 7 · 9 · 10 · 11 · 14 · 15 · 16 · 17 · 18 · 21 · 22 · 31 · «Донець» | |
1 · 2 · 3 · 4 · 5 · 7 · 8 · 30 | |
1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7-ма парашутна • 7-ма повітряна • 8 • 9 • 10 • 11 • 20 • 21 • 22-га планерна • «Ердманн» | |
1 · 2 · 3 · 4 · 5 · 6 · 7 · 8 · 9 · 10 · 11 · 12 · 13 · 14 · 15 · 16 · 17 · 18 · 19 · 20 · 21 · 22 · 91 | |
1 · 2 · 3 · 4 · 5 · 6 · 7 · 8 · 9 · 10 · 11 · 12 · 13 · 14 · 15 · 16 · 17 · 18 · 19 · 20 · 21 · 22 · 23 · 24 · 25 · 26 · 27 · 28 · 29 · 30 · 31 · 1-ша зенітна прожекторна · 2-га зенітна прожекторна · Навчальна | |
| |||||||||||
| |||||||||||
штурмові SG або Sch.G | 1 · 2 «Іммельман» · 3 · 4 · 5 · 9 · 10 · 77 · 101 · 102 · 103 · 104 · 111 · 151 · 152 | ||||||||||
Інші |
|
|