20th Century Boys
20th Century Boys | |
![]() Обкладинка першого тому манґи | |
20世紀少年 Nijusseiki Shōnen Хлопці 20-го століття | |
---|---|
Жанр | наукова фантастика[1] трилер[1] містика[1] |
Аудиторія | сейнен |
Манґа | |
20th Century Boys | |
Автор | Урасава Наокі |
Видавець | Shogakukan |
Інші видавці | Viz Media |
Журнал | Big Comic Spirits |
Період випуску | 4 жовтня 1999 — 24 квітня 2006 |
Кількість томів | 22 |
Манґа | |
21st Century Boys | |
Автор | Урасава Наокі |
Видавець | Shogakukan |
Інші видавці | Viz Media |
Журнал | Big Comic Spirits |
Період випуску | 25 грудня 2006 — 14 липня 2007 |
Кількість томів | 2 |
Ігровий фільм | |
20th Century Boys: Beginning of the End | |
Режисер | Юкіхіко Цуцумі |
Сценарист |
|
Композитор | Рьомей Шірай |
Ліцензіат | Viz Pictures |
Дата виходу | 30 серпня 2008 |
Тривалість | 142 хвилини |
Ігровий фільм | |
20th Century Boys 2: The Last Hope | |
Режисер | Юкіхіко Цуцумі |
Сценарист |
|
Композитор | Рьомей Шірай |
Ліцензіат | Viz Pictures |
Дата виходу | 31 січня 2009 |
Тривалість | 139 хвилин |
Ігровий фільм | |
20th Century Boys 3: Redemption | |
Режисер | Юкіхіко Цуцумі |
Сценарист |
|
Композитор | Рьомей Шірай |
Ліцензіат | Viz Pictures |
Дата виходу | 29 серпня 2009 |
Тривалість | 155 хвилин |
20th Century Boys (яп. 20世紀少年, Nijusseiki Shōnen, укр. Хлопці 20-го століття) — науково-фантастична манґа Наокі Урасави. Вона виходила в журналі Big Comic Spirits видавництва Shogakukan з 1999 по 2006 рік, 249 розділів були опубліковані у 22 томах-танкобонах. Два останні томи було випущено під назвою 21st Century Boys (яп. 21世紀少年, Nijūisseiki Shōnen, укр. Хлопці 21-го століття). Це історія Ендо Кендзі та його друзів, які помічають, що лідер культу, відомий лише як «Друг», прагне знищити світ, і що його символ має разючу схожість із символом, що був придуманий в їхньому дитинстві. У манзі часто зустрічаються відсилання до рок-н-ролу, а її назва схожа на назву пісні «20th Century Boy» британської рок-групи «T. Rex».
У 2008 і 2009 роках вийшла трилогія екранізованих фільмів, знятих Юкіхіко Цуцумі.
«Хлопці 20-го століття» отримали визнання критиків і вийшли тиражем у 36 мільйонів примірників, що робить мангу одною із найбільш продаваних серій манґи всіх часів. Вона отримала кілька нагород, зокрема Shogakukan Manga Award, Kodansha Manga Award і Seiun Award.
Сюжет
У міру того, як 20-те століття наближається до кінця, люди в усьому світі стурбовані тим, що світ змінюється. Та, ймовірно, не в кращий бік. Ендо Кендзі — звичайний менеджер цілодобового магазину, який просто намагається вижити. Але коли він дізнається, що один з його найкращих друзів дитинства на прізвисько «Ослик» раптово наклав на себе руки, і що новий культ на чолі з людиною, відомою як «Друг», стає дедалі небезпечнішим, Кендзі починає відчувати, що щось не так. З кількома ключовими підказками, залишеними його покійним другом, Кендзі розуміє, що цей культ набагато більший, ніж він коли-небудь думав, що ця таємнича організація не тільки націлена безпосередньо на нього і його друзів дитинства, а й увесь світ також стоїть перед могилою. Просте життя Кендзі, який ледве зводить кінці з кінцями, перевертається з ніг на голову, коли він возз'єднується зі своїми друзями дитинства, і разом вони повинні з'ясувати правду про те, як їхнє минуле пов'язане з культом, оскільки рубіж століть може означати можливий кінець світу.
Персонажі
- Ендо Кендзі (яп. 遠藤 健児, Endō Kenji)
- Головний герой першої половини історії, яка розгортається навколо його дитинства на початку 1970-х і до сьогодні. Він загалом розслаблений, з майже нерозважливою безтурботністю, і дуже цікавиться рок-н-ролом. Кендзі (яп. ケンヂ) працює в сімейній крамниці, яка колись була винним магазином, але відтоді перетворилася на дочірню крамницю[5]. Він, його родичі та друзі відіграють ключові ролі в розвитку сюжету.
- Ендо Канна (яп. 遠藤 カンナ, Endō Kanna)
- Племінниця Кендзі, вперше з'являється на початку манги як маленька дівчинка, яка перебуває під опікою Кендзі після того, як її мати зникла[6]. Є головною героїнею другої половини історії.
- Ендо Кіріко (яп. 遠藤 貴理子, Endō Kiriko)
- Старша сестра Кендзі та мати Канни. На початку історії зникає безвісти, залишаючи свою доньку Канну на опіку Кендзі. Її місцезнаходження невідомо та є однією з таємниць сюжету.
- Ослик (яп. ドンキー, Donkī)
- Член групи друзів дитинства Кендзі, якого вбивають на початку серіалу. Його справжнє ім'я Кідо Сабуро (яп. 木戸 三郎, Kido Saburō), і в дитинстві він ріс у бідній родині з багатьма братами та сестрами. Спочатку Кендзі та інші насміхалися з Ослика, але згодом подружилися з ним. Одержимий наукою і завжди думаючий логічно, він згодом став викладачем природничих наук у технічній середній школі. Дізнавшись, що один із його студентів приєднався до культу «Друга», він почав своє розслідування, але був зіштовхнутий з даху своєї школи. Смерть Ослика, яка спочатку була визнана самогубством, стає подією, що об'єднує членів групи Кендзі і починає основну історію.
- Сетогуті Юкідзі (яп. 瀬戸口 ユキジ, Setoguchi Yukiji)
- Подруга дитинства та колишня однокласниця Кендзі. У шкільні роки Юкідзі була хуліганкою, яка зуміла дати відсіч близнюкам Мабо та Янбо, що знущалися над нею. Кендзі та Юкідзі були закохані одне в одного в дитинстві, але жодному з них не вистачало сміливості зізнатися, а єдина спроба Кендзі була незрозумілою через свою розпливчастість. На початку манги Юкідзі — самотня неодружена жінка, яка працює митницею (друзі Кендзі та місцеві жителі часто жартома приймають її за офіцера з боротьби з наркотиками). Вона стикається з Кендзі та групою в аеропорту Токіо, коли її непокірний пес нападає на Кендзі[7]. Юкідзі допомагає Кендзі боротися з культом Друга.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/57/Mannequin_of_Tomodachi.jpg/220px-Mannequin_of_Tomodachi.jpg)
- Отьо (яп. オッチョ, Otcho)
- Друг дитинства Кендзі, справжнє ім'я якого — Отіай Тьодзі (яп. 落合 長治, Ochiai Chōji)[8]. Саме він придумав символ, який використовує культ Друга, тому спочатку був одним із головних підозрюваних. На початку сюжету перебуває в Таїланді під псевдонімом «Сьоґун» (ショーグン), де займається «порятунком» викрадених туристів. У чудовій фізичній формі він багато разів рятувався від неминучої смерті, але місцевий наркобарон, пов'язаний з Другом, полює на нього. Отримавши благання Кендзі про допомогу, Отьо повертається до Японії.
- Друг (яп. ともだち, Tomodachi)
- Головний антагоніст історії. Загадковий лідер, який використовує символ, створений Кендзі та його друзями у 1970-х роках. До 1997 року його послідовники заповнювали такі майданчики, як Будокан[9]. Одна з його таємних цілей — захопити світ[10]. Обличчя Друга приховане в тіні або під маскою протягом усієї манги[11]. Його справжня особистість є найголовнішою таємницею серіалу.
Виробництво
Того дня, коли Наокі Урасава передав своєму редактору рукопис останнього розділу манги «Happy!», він розслаблявся у ванні, коли почув промову по телебаченню одного з представників Організації Об'єднаних Націй, який сказав: «Без них ми б не змогли досягти 21-го століття…». Урасава замислився: «Хто „вони“? Хто ці люди?»[12][13][14]. Уявивши, що «вони» з'являться перед радісним натовпом у своїй голові, він придумав назву «Хлопці 20-го століття», а потім у його голові почала грати пісня гурту Т.Rex «20th Century Boy»[12]. Плануючи зробити перерву в щотижневій серіалізації, Урасава сказав, що не чекає малювання, але «мусить» надіслати нову ідею факсом до редакційного відділу Big Comic Spirits, оскільки вона прийшла до нього[14]. Він також відчув потребу негайно почати роботу над мангою, оскільки це був приблизно 1998 рік і наближався кінець століття[14].
Медіа
Манґа
Написана та проілюстрована Наокі Урасавою, манґа «Хлопці 20-го століття» спочатку публікувалася в журналі сейнен-манґи Big Comic Spirits видавництва Shogakukan з 4 жовтня 1999 року до 24 квітня 2006 року. 249 окремих розділів були опубліковані в 22 томах-танкобонах видавництва Shogakukan з 29 січня 2000 року по 30 листопада 2006 року[15][16]. Продовження під назвою «Хлопці 21-го століття» виходило в цьому ж журналі з 25 грудня 2006 року до 14 липня 2007 року[17]; 16 розділів було видано у двох томах 30 травня та 28 вересня 2007 року[18][19].
Екранізація
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/15/20th_Century_Boys_-_shibuya_%282765949968%29.jpg/220px-20th_Century_Boys_-_shibuya_%282765949968%29.jpg)
Трилогія фільмів «Хлопці 20-го століття» режисера Юкіхіко Цуцумі була вперше оголошена в 2006 році[20]. У лютому 2008 року було оголошено головний акторський склад, а також бюджет трилогії в 6 мільярдів єн (приблизно 60 мільйонів доларів США). Урасава взяв участь у написанні сценарію[21].
Прем'єра першого фільму відбулася в Парижі 19 серпня 2008 року в кінотеатрі Publicis Champs-Elysées з прес-конференцією в музеї Лувр, на якій були присутні Тосіакі Карасава (Кендзі) і Такако Токіва (Юкідзі)[22]. Перший фільм вийшов 30 серпня 2008 року, другий — 31 січня 2009 року, третій — 29 серпня 2009 року. Перший фільм охоплює томи з 1 по 5, а другий охоплює томи з 6 по 15, але відрізняється від оригінальної історії в деяких ключових моментах. Останній фільм трилогії охоплює решту томів, але з кількома змінами в основній історії.
Сприйняття
Манга
20th Century Boys має тираж 36 мільйонів примірників[23]; це була третя найбільш продавана серія манги 2008 року в Японії[24]; і дев'ята з найбільших продажів 2009 року[25]. Серіал також отримав численні нагороди, включно з премією Коданся в 2001 році в загальній категорії[26], премію за відмінні досягнення на Японському фестивалі медіа-мистецтва 2002 року[27], премію «Shogakukan Manga» 2003 року в Загальній категорії[28] та перший в історії приз Ангулемського міжнародного фестивалю коміксів для серіалу в 2004 році. Манґа також отримала головний приз на 37-й церемонії вручення нагород Японської асоціації карикатуристів[29] і нагороду Сейун у категорії коміксів на 46-й конвенції японської наукової фантастики, обидва в 2008 році[30]. У 2011 році серіал отримав нагороду Айснера за найкраще американське видання міжнародного матеріалу в категорії «Азія» і знову отримав ту ж нагороду в 2013 році[31][32]. Шанувальники у Сполученому Королівстві проголосували за улюблену нову манґу на Eagle Awards 2012[33]. «Хлопці 20-го століття» були двічі номіновані, у 2010 і 2013 роках, на премію «Харві» в категорії «Найкраще американське видання іноземних матеріалів» і три роки поспіль, у 2010—2012 роках, на премію Айснера за найкращий продовжений серіал[34][35].
Критик манґи Джейсон Томпсон назвав Хлопців 20-го століття «епічною сагою про ностальгію, середній вік, рок-н-рол і боротьбу зі злою змовою». Він порівняв цю історію з кількома романами Стівена Кінга, такими як «Воно», де «група друзів дитинства возз'єднується, ставши дорослими, щоб вирішити проблеми дитинства, що залишилися в жахливій формі». Томпсон писав, що, незважаючи на те, що серіал розрахований на чоловічу аудиторію, серіал завоював шанувальників різного віку завдяки своїй чудовій задумці, оповіді та таємниці Друга[36]. На додаток до «Воно» Кінга, Томпсон і Том Спілман з Polygon припустили, що культ Аум Сінрікьо також послужив натхненням для створення манги[36][37].
Представник Anime News Network Карло Сантос відчув, що темп серіалу написаний дуже добре, і похвалив заплутаний і взаємопов'язаний сюжет і його повороти, а також добре розроблені персонажі[38][39][40]. Він також відзначив якість рисовки та діалоги Урасави, сказавши, що «потрібна справжня майстерність, щоб побудувати таку багатошарову історію, як ця, і все одно мати сенс, коли персонажі пояснюють речі»[38][39][40]. Включивши його до списку «10 важливих манґ, які мають бути в кожній колекції коміксів», Метью Мейліхов із Paste похвалив акторський склад як один із «найбільших і різноманітних» у будь-якій манзі та те, як Урасава робить кожного персонажа впізнаваним незалежно від віку через десятиліття. «Хлопці 20-го століття стають досвідом, що включає в себе жахи, наукову фантастику, постапокаліптичне майбутнє, дикий гумор, епічні пейзажі та багато іншого, що є вершинним досягненням манґи»[41].
Фільми
Перший фільм дебютував на другому місці в прокаті, зібравши 625,61 мільйона єн (приблизно 5,78 мільйона доларів США) і піднявшись на перше місце другого тижня[42]. Другий фільм дебютував на першому місці, зібравши приблизно 6 955 472 доларів США[43]. Третій фільм також дебютував на першому місці і заробив близько 22 893 123 доларів вже станом на другий тиждень[44].
Написавши для Empire, Джастін Бойєр дав першому фільму оцінку три з п'яти. Він похвалив дію та вірність оригінальній манзі, але заявив, що ті, хто не знайомий з вихідним матеріалом, можуть вважати великий склад персонажів і складну історію заплутаними. Боуєр також запропонував дочекатися виходу всіх трьох фільмів[45]. Шанувальник манги, Джеймі С. Річ з DVD Talk, вважав, що занадто багато потрібно було скоротити, щоб помістити сюжет в три фільми, внаслідок чого страждає розвиток персонажів. Він прокоментував, наскільки актори схожі на своїх колег за коміксами, і врешті порекомендував фільм[46]. На протилежну думку, і Кет Кларк із The Guardian, і Тревор Джонстон із Time Out London дали першому фільму дві зірки з п'яти і назвали вірність манзі негативною, вважаючи, що частину матеріалу можна було вирізати[47][48]. Чарльз Вебб з Twitch Film висловив подібну критику в огляді другого фільму. Однак він високо оцінив персонажа Друга та гру Ецуші Тойокава в ролі Отьо, а також кінцівку, яка змушує глядача чекати останньої частини трилогії[49]. Джеймі С. Річ також вважає, що другий фільм «більш ніж виконує свою основну директиву спонукати мене залишитися» для останнього фільму[50]. Про третій фільм Берл Берлінгейм із Honolulu Star-Bulletin написав: «Здається, що під час цієї третьої частини франшиза вичерпала себе, і вона є просто нормальним завершенням серії», але похвалив спецефекти[51]. Рассел Едвардс із Variety також назвав спецефекти в останній частині найкращими в трилогії[52].
Примітки
- ↑ а б в Official Website for Naoki Urasawa's 20th Century Boys. Viz Media. Архів оригіналу за 13 квітня 2020. Процитовано 30 січня 2024.
- ↑ 20世紀少年. Toho (яп.). Архів оригіналу за 6 жовтня 2021. Процитовано 3 жовтня 2021.
- ↑ 20世紀少年<第2章> 最後の希望. Toho (яп.). Архів оригіналу за 6 жовтня 2021. Процитовано 3 жовтня 2021.
- ↑ 20世紀少年 <最終章>ぼくらの旗. Toho (яп.). Архів оригіналу за 6 жовтня 2021. Процитовано 3 жовтня 2021.
- ↑ 20th Century Boys manga, Volume 19, Chapter 11
- ↑ 20th Century Boys manga, Volume 2.
- ↑ 20th Century Boys manga, Volume 2, chapter 1
- ↑ 20th Century Boys manga, Volume 4
- ↑ 20th Century Boys manga, Volume 1
- ↑ 20th Century Boys manga, Volume 2, Chapter 5
- ↑ 20th Century Boys manga, Volume 3
- ↑ а б 浦沢直樹に聞く〈前編〉 やっと子供の頃の漫画の描き方に戻れた. xTREND (яп.). Nikkei Business. 30 квітня 2021. Архів оригіналу за 18 серпня 2021. Процитовано 15 лютого 2023.
- ↑ Cirone, David (15 січня 2019). Naoki Urasawa – Interview with creator of Monster, 20th Century Boys at JAPAN HOUSE Los Angeles (2019). J-Generation. Архів оригіналу за 21 серпня 2020. Процитовано 15 лютого 2023.
- ↑ а б в 浦沢直樹×糸井重里 マンガがぼくにくれたもの。 - ほぼ日刊イトイ新聞 (яп.). Hobo Nikkan Itoi Shinbun. 5 серпня 2016. Архів оригіналу за 17 червня 2023. Процитовано 15 лютого 2023.
- ↑ 20世紀少年 1 (яп.). Shogakukan. Архів оригіналу за 20 вересня 2022. Процитовано 17 вересня 2022.
- ↑ 20世紀少年 22 (яп.). Shogakukan. Архів оригіналу за 20 вересня 2022. Процитовано 17 вересня 2022.
- ↑ 【ビッグコミックスピリッツ】ビッグコミックスピリッツ33号 発売!. manganohi.jp (яп.). 14 липня 2007. Архів оригіналу за 20 жовтня 2007. Процитовано 25 червня 2023.
- ↑ 21世紀少年 上 (яп.). Shogakukan. Архів оригіналу за 20 вересня 2022. Процитовано 17 вересня 2022.
- ↑ 21世紀少年 下 (яп.). Shogakukan. Архів оригіналу за 20 вересня 2022. Процитовано 17 вересня 2022.
- ↑ Macdonald, Christopher (3 грудня 2006). 20th Century Boys Live Action Movie. Anime News Network. Архів оригіналу за 17 лютого 2023. Процитовано 15 лютого 2023.
- ↑ Loo, Egan (3 лютого 2008). 20th Century Boys Movies' Main Cast Confirmed in Japan. Anime News Network. Архів оригіналу за 5 березня 2023. Процитовано 15 лютого 2023.
- ↑ Loo, Egan (22 серпня 2008). 20th Century Boys Film's World Premiere Held in Paris. Anime News Network. Архів оригіналу за 8 грудня 2022. Процитовано 15 лютого 2023.
- ↑ 歴代発行部数ランキング. Mangazenkan (яп.). Архів оригіналу за 29 листопада 2017. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Loo, Egan (2 січня 2008). 2008's Top-Selling Manga in Japan, by Series. Anime News Network. Архів оригіналу за 1 грудня 2016. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Loo, Egan (4 грудня 2009). 2009's Top-Selling Manga in Japan, by Series. Anime News Network. Архів оригіналу за 2 липня 2014. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Joel Hahn. Kodansha Manga Awards. Comic Book Awards Almanac. Архів оригіналу за 16 серпня 2007. Процитовано 21 серпня 2007.
- ↑ Manga Division 2002 (6th) Japan Media Arts Festival Archive (яп.). Agency for Cultural Affairs. Архів оригіналу за 10 червня 2021. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ ★の作品はオンラインで購入することができます。 (яп.). Shōgakukan. Архів оригіналу за 29 вересня 2007. Процитовано 19 серпня 2007.
- ↑ Loo, Egan (10 травня 2008). 37th Japan Cartoonist Awards Announced. Anime News Network. Архів оригіналу за 24 січня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Loo, Egan (24 серпня 2008). Library War, Dennō Coil, 20th Century Boys Win Seiun Awards. Anime News Network. Архів оригіналу за 27 серпня 2008. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Loveridge, Lyenzee (20 вересня 2013). Urasawa's 20th Century Boys Wins 2nd Eisner Award. Anime News Network. Архів оригіналу за 23 липня 2013. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Green, Scott (22 липня 2013). "20th Century Boys" Manga Wins Eisner Award. Crunchyroll. Архів оригіналу за 5 травня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Melrose, Kevin (29 травня 2012). Winners announced for 2012 Eagle Awards. Comic Book Resources. Архів оригіналу за 5 листопада 2021. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Hodgkins, Crystalyn (15 липня 2013). Naoki Urasawa's 20th Century Boys Manga Gets Harvey Nod. Anime News Network. Архів оригіналу за 22 листопада 2021. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Hodgkins, Crystalyn (4 квітня 2012). Onward Towards Our Noble Deaths, 20th Century Boys Get Eisner Nods. Anime News Network. Архів оригіналу за 6 вересня 2023. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ а б Thompson, Jason (18 березня 2013). Jason Thompson's House of 1000 Manga - 20th Century Boys. Anime News Network. Архів оригіналу за 5 травня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Speelman, Tom (23 жовтня 2018). The apocalyptic masterpiece 20th Century Boys is the It of horror manga. Polygon. Архів оригіналу за 27 березня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ а б Santos, Carlo (23 квітня 2012). 20th Century Boys GN 2. Anime News Network. Архів оригіналу за 5 травня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ а б Santos, Carlo (28 січня 2011). 20th Century Boys GN 13. Anime News Network. Архів оригіналу за 30 березня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ а б Santos, Carlo (5 вересня 2011). 20th Century Boys GN 16. Anime News Network. Архів оригіналу за 1 квітня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Meylikhov, Matthew (5 червня 2015). 10 Essential Manga That Should Belong in Every Comic Collection. Paste. Архів оригіналу за 1 травня 2016. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Loo, Egan (15 вересня 2008). Japanese Box Office, September 6–7: 20th C. Boys at #1. Anime News Network. Архів оригіналу за 23 січня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Loo, Egan (11 лютого 2009). Japanese Box Office, January 31-February 1. Anime News Network. Архів оригіналу за 7 січня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Loo, Egan (4 жовтня 2009). Japanese Box Office, September 5–6. Anime News Network. Архів оригіналу за 5 травня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Justin, Bowyer. 20th Century Boys. Empire. Архів оригіналу за 24 вересня 2015. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Jamie S, Rich (26 грудня 2009). 20th Century Boys 1: Beginning of the End. DVD Talk. Архів оригіналу за 5 травня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Cath, Clarke (19 лютого 2009). 20th Century Boys. The Guardian. Архів оригіналу за 5 травня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Trevor, Johnston (17 лютого 2009). Twentieth Century Boys. Time Out London. Архів оригіналу за 12 квітня 2019. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Charles, Webb (8 березня 2010). 20th Century Boys vol. 2 - The Last Hope Review. Twitch Film. Архів оригіналу за 22 жовтня 2014. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Jamie S, Rich (13 лютого 2010). 20th Century Boys 2: The Last Hope. DVD Talk. Архів оригіналу за 5 травня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Burl, Burlingame (16 жовтня 2009). '20th Century Boys 3: Redemption'. Honolulu Star-Bulletin. Архів оригіналу за 24 жовтня 2014. Процитовано 15 лютого 2022.
- ↑ Russell, Edwards (12 грудня 2009). Review: '20th Century Boys: Chapter 3'. The Variety. Архів оригіналу за 9 квітня 2022. Процитовано 15 лютого 2022.
Посилання
- Офіційний сайт фільмів (яп.)
- Сайт фільмів 4Digital Media
- 20th Century Boys 1: Beginning of the End на сайті IMDb (англ.)
- 20th Century Boys 2: The Last Hope на сайті IMDb (англ.)
- 20th Century Boys 3: Redemption на сайті IMDb (англ.)
- 20th Century Boys в енциклопедії аніме на сайті «Anime News Network»(англ.)
|
|
|