Ритм 0
Ця стаття має кілька недоліків. Будь ласка, допоможіть удосконалити її або обговоріть ці проблеми на сторінці обговорення.
|
Ритм 0 | |
Дата створення / заснування | 1974[1] |
---|---|
Місце розташування | Q115861043?[1] |
Входить у цикл | Q116259690?[1] |
Творець | Марина Абрамович[1] |
Виконавці | Марина Абрамович[1] |
Власник авторських прав | Марина Абрамович[2] |
Зображений на | Ритм 0[d] |
Статус авторських прав | захищено авторським правомd |
Ритм 0 (англ. Rhythm 0) — шестигодинний перформанс сербської художниці Марини Абрамович в студії Morra, Неаполь, 1974-го року.[3]
Робота полягала в тому, що Абрамович стояла нерухомо (як «об'єкт»), в той час як глядачам пропонувалося робити з нею все, що вони забажають, використовуючи один із 72 предметів, які вона поставила на стіл. Серед них були: троянда, перо, парфуми, мед, хліб, виноград, вино, ножиці, скальпель, цвяхи, металевий прут і пістолет, заряджений однією кулею[4][неавторитетне джерело][5]. Протягом шести годин публіка могла діяти на свій розсуд, в тому числі маніпулюючи тілом і рухами мисткині[неавторитетне джерело].
Окремих етапів не було. Абрамович і гості стояли в одному місці, даючи зрозуміти, що останні були частиною роботи. Мета Ритму 0, за її словами, полягала в тому, щоб з'ясувати, як далеко зайде публіка: «Що таке публіка і що вона збирається робити в такій ситуації?».
Події
Інструкції, що лежали на столі, поруч із нею:
Інструкції.На столі є 72 предмети, які можна використовувати на мені за бажанням.
Я — об'єкт.
У цей період я беру на себе повну відповідальність.
Тривалість: 6 годин (20:00 — 2:00 ночі).
Абрамович сказала, що робота «довела її тіло до межі».
Спочатку глядачі поводилися скромно й обережно, пропонуючи їй троянду або поцілунок. Але через деякий час учасники стали агресивнішими. Присутній при цьому художній критик Томас Мак-Евиллі[en]. писав:
Все почалося покірно. Хтось розгорнув її. Хтось підняв руки вгору. Хтось торкнувся її досить інтимно. Неаполітанська ніч почала загострюватися. На третю годину з неї зрізали бритвеними лезами весь одяг. На четвертий год ті ж самі леза почали досліджувати її шкіру. Її горло було перерізане щоб хто-небудь міг висмоктати її кров. На її тілі були здійснені різні дрібні сексуальні посягання. Вона була настільки віддана цьому, що не стала противитися проти зґвалтування або вбивства. Зіткнувшись з її зреченням від волі, з її мається на увазі крахом людської психології, захисна група почала визначати себе в авдиторії. Коли Марину приставили до голови заряджений пістолет і її власний палець ліг на спусковий гачок, між глядачами спалахнула бійка.
Як пізніше описала це Абрамович:
Отриманий мною досвід говорить про те, що якщо залишати рішення за публікою, тебе можуть убити. <…> Я відчувала реальне насильство: вони різали мій одяг, встромляли шипи троянди в живіт, один узяв пістолет і прицілився мені в голову, але інший забрав зброю. Запанувала атмосфера агресії. Через шість годин, як і планувалося, я встала і пішла у напрямку до публіки. Всі кинулися геть, рятуючись від реального протистояння.
Примітки
- ↑ а б в г д Abramović M., Abramović V., Kunstmuseum Bern Marina Abramovic: Artist Body — 1998. — 475 p. — ISBN 978-88-8158-175-7d:Track:Q194622d:Track:Q116257963d:Track:Q47496d:Track:Q61128445
- ↑ Museum of Modern Art online collectiond:Track:Q73268604
- ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 14 липня 2021. Процитовано 12 серпня 2021.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 12 серпня 2021. Процитовано 12 серпня 2021.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання) - ↑ Архівована копія. Архів оригіналу за 12 серпня 2021. Процитовано 12 серпня 2021.
{{cite web}}
: Обслуговування CS1: Сторінки з текстом «archived copy» як значення параметру title (посилання)