НІ-1
НИ-1 | |
---|---|
![]() НІ-1 на базі трактора СТЗ-5. Серпень 1941 року | |
Тип | броньований трактор НІ-1 (рос. «На испуг») Схема: з переднім розміщенням двигуна |
Походження | ![]() |
Історія використання | |
На озброєнні | 1941 |
Оператори | ![]() |
Війни | Німецько-радянська війна |
Історія виробництва | |
Виготовлення | 1941 |
Виготовлена кількість | близько 60 |
Характеристики | |
Вага | ~ 7 |
Довжина | ~ 4200 |
Ширина | ~ 1900 |
Висота | ~ 2400 |
Обслуга | 2-3 |
Броня | стальна, вальцована Лоб: 10-20 Борт: 10-20 Корма: 10 Дах: 10 Днище: 10 Башта: лоб: 20, борт: 20, корма: 20, дах: 10 |
Другорядне озброєння | 1 × 7,62-мм ДТ 1× 12.7-мм ДШК |
Двигун | чотирициліндровий, карбюраторний 52-56 |
Підвіска | тиск на ґрунт: 0,64 |
Швидкість | шосе: ~ 20 |
Прохідність | підйом: 40 |
![]() |
НІ-1 (рос. На Испуг-1) — ерзац-танк (бронетрактор), що випускався в часи оборони Одеси 1941 року і являв собою звичайний артилерійський тягач, обшитий листами броні, зі встановленим легким стрілецьким або гарматним озброєнням. Подібні машини також випускалися деякими іншими тракторними заводами з метою хоч якось компенсувати брак танків.
Будівництво і бойове застосування
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/14/%D0%A1%D1%85%D0%B5%D0%BC%D0%B0_%D0%9D%D0%98-1.svg/300px-%D0%A1%D1%85%D0%B5%D0%BC%D0%B0_%D0%9D%D0%98-1.svg.png)
1) корпус, 2) бічні частини корпусу, 3) моторний відсік, 4) башта, 5) грязьові щитки; 6) бронещиток ходової частини; 7) маска кулемета; 8) кулемет ДШК; 9) монтажний рим; 10) інструментальний ящик; 11) вихлопна труба; 12) бічні консолі рами, 13) передній лист рами; 14) буксирувальний гак; 15) натяжне колесо; 16) підтримуючий ролик; 17) ведуче колесо; 18) коток каретки; 19) кулемет ДП
Під час оборони Одеси 1941 року захисники міста відчували величезну потребу в танках. Щоб хоч якось задовольнити цю потребу, на Одеському машинобудівному заводі ім. Січневого повстання на базі тракторів СТЗ-5 було зібрано близько 60 «танків». Проект танка розробили головний інженер заводу ім. Січневого повстання П. К. Романов, А. І. Обедніков і капітан У. Г. Коган. Трактори захищалися зварними броньовими (а іноді й просто сталевими) листами, взятими на Одеському судноремонтному заводі. Озброювалися машини легкими гарматами або кулеметами в обертових баштах, причому використовувалися як башти від підбитих танків, так і саморобні конструкції. Як правило, озброєння танка становили два 7,62-мм кулемети ДТ.
У ніч на 20 вересня 1941 року 20 танків були застосовані в бою проти румунських частин, що оточили місто. Ставку було зроблено на психологічний ефект застосування танків. На танках були включені фари і сирени, і вони без артилерійської підтримки рушили на румунські траншеї. Ворог був змушений відступити. Після цього бою танки отримали назву «НИ-1» (від рос. На Испуг)[1].
Подібна назва пояснюється ще й тим, що через брак гармат великого калібру стволи легких гармат нарощувалися для надання танкам більш «серйозного» вигляду, а іноді на танки встановлювали муляжі гармат. Крім того, за спогадами ветеранів, під час руху танк страшенно гуркотів.
Втім, за іншою версією, танк отримав свою назву від рос. На Истребление[1].
Схожі машини
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/17/%D0%91%D1%80%D0%BE%D0%BD%D0%B5-%D1%82%D0%B0%D0%BD%D0%BA_%28%D0%9A%D0%B8%D0%B5%D0%B2%29.jpg/200px-%D0%91%D1%80%D0%BE%D0%BD%D0%B5-%D1%82%D0%B0%D0%BD%D0%BA_%28%D0%9A%D0%B8%D0%B5%D0%B2%29.jpg)
За наявними даними, восени 1941 року від 50 до 60 бронетракторов було випущено Харківським тракторним заводом. Після короткочасних порівняльних випробувань як базу для танка було обрано трактор СТЗ-3. Шасі трактора під час бронювання було посилено. Товщина броні становила 10-25 мм. У броньовий рубці, змонтованій на місці кабіни водія, встановлювалася 45-мм танкова гармата з обмеженими кутами обстрілу. Для оборони в ближньому бою всередині перевозився кулемет Дегтярьова (ДП або ДП). Під час серійного виробництва на ХПЗ ця машина одержала індекс ХТЗ-16. Точних даних про бойове застосування цих машин немає, але є всі підстави вважати, що їх застосовували під час оборони Харкова восени 1941 року[1].
Крім того, існують уривчасті відомості про імпровізований танк, який був на озброєнні Української повстанської армії[2]. Танк було зібрано 1943 року поблизуКовеля — у підконтрольній УПА військовій майстерні. Трактор було обшито сталлю й обладнано двома кулеметами. Танк застосовували в боях із польською Армією крайовою. За іншою версією[3], бронемашину було сконструйовано з корпусу танка Т-26, встановленого на шасі трактора СТЗ-5. Однак не можна виключити існування двох різних повстанських ерзац-танків.
Також відомо про участь імпровізованих броньованих машин під час оборони Моонзундських островів. Так, з метою посилення вогневої оборони, захисники островів за власною ініціативою побудували з тракторів чотири танки, озброєні кулеметами[4].
Збережені екземпляри
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6a/%D0%9D%D0%98-1.jpg/240px-%D0%9D%D0%98-1.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/21/%D0%9D%D0%B0_%D0%B8%D1%81%D0%BF%D1%83%D0%B3.jpg/240px-%D0%9D%D0%B0_%D0%B8%D1%81%D0%BF%D1%83%D0%B3.jpg)
Деякі бронетрактори, виготовлені різними радянськими підприємствами в роки Німецько-радянської війни, збереглися досі, проте точно ідентифікувати їх та визначити конкретну належність дуже важко.
Зокрема, три бронетрактори є в Одесі. Один з них встановлено на Меморіалі героїчної оборони Одеси, а другий — на розі вулиць Разумовської і М'ясоїдівської. Разом з тим, є підстави вважати, що ці бронетрактори являють собою лише пізніші макети, які виготовлено спеціально для експозиції, і вони не мають стосунку до танка НИ-1.
Крім того, відомо щонайменше два бронетрактори, що збереглися поза межами Одеси. Один з них перебуває у бронетанковому музеї в Кубинці в Росії, хоча з якихось причин до експозиції його не включено, і він стоїть позаду ангарів. Хоча цей експонат позиціонується музеєм як НИ-1 (про що свідчить інформаційна табличка перед ним), насправді виявити призначення та належність цієї машини досить важко. Найімовірніше, машина була навчальним танком з макетною баштою та озброєнням[джерело?], або ж є імітацією, створеною для кінозйомок[1], і також не має стосунку до танків НИ.
Єдиний бронетрактор НИ-1 на ходу застосовується в Дніпрі для масштабних пейнтбол-ігор[джерело?].
Бронетрактор можна побачити у військовому музеї Києва, проте цей екземпляр, найімовірніше, являє собою один з ерзац-танків, виготовлених на ХТЗ під час оборони Харкова.
Примітки
- ↑ а б в г Тим Скоренко. Краткая история русского шушпанцера: Бронированные тракторы // Популярная механика. — 2009. — Октябрь. Архівовано з джерела 25 серпня 2011. Процитовано 14 грудня 2011.(рос.)
- ↑ (рос.) Что мы знаем о себе?[недоступне посилання з квітня 2019]
- ↑ (рос.) Бесславные ублюдки (о экспериментальных моделях танков) [Архівовано 2010-06-02 у Wayback Machine.]
- ↑ (рос.) К. Стрельбицкий. Танки на Моонзунде. Танкомастер. — 2001. — № 5 [Архівовано 28 жовтня 2012 у Wayback Machine.]
Джерела
- Коломиец М. Бронетракторы. Часть 2 // М-Хобби. — 1997. — № 2. (рос.)
- Фотографії танка НІ («На переляк»), встановленого на меморіалі героїчної оборони Одеси 411-ї берегової батареї
|
|