Ерік XII Маґнуссон
Ерік XII Маґнуссон | |
---|---|
![]() | |
Народився | 1339[1][2][3] |
Помер | 20 червня 1359(1359-06-20)[1] ·чума |
Країна | ![]() |
Посада | король Швеції[d] |
Рід | Фолькунги |
Батько | Магнус Еріксон |
Мати | Бланка Намюрська |
Брати, сестри | Гокан VI |
У шлюбі з | Беатріс Баварська |
|
Ерік XII Маґнуссон (1339—1359) — король Швеції з 1356 до 1359 року. Походив з династії Фолькунґів.
Життєпис
Ерік був сином Маґнуса IV, короля Швеції та Норвегії, та Бланки Намюрської. У 1343 році його обрали спадкоємцем шведського трону. Тим самим його батько Маґнус IV намагався зміцнити своє становище у Швеції.
Бажанням Еріка долучитися до керуванням країною, скористалася шведська знать, яка підштовхнула принца на повстання проти батька у 1355 році. Боротьба тривала до 1357 року, коли нарешті королівство Швеція було поділене між Еріком XII та Маґнусом IV. При цьому король Ерік отримав південну Швецію та Фінляндію. У 1359 році батько й син замирилися та стали співволодарями країни.
Проте, в цьому ж році, 21 червня, Ерік та його дружина померли. За однією їх було отруєно, за іншою — від поширеної тоді чуми.
Родина
Дружина — Беатріс (1344—1359), донька Людовика IV Вітельсбаха, імператора Священної Римської імперії. Дітей в них не було.
Примітки
- ↑ а б в Erik Magnusson — 1917.d:Track:Q379406d:Track:Q1724971
- ↑ Lundy D. R. The Peeraged:Track:Q67129259d:Track:Q21401824
- ↑ Kansallisbiografia / за ред. M. Klinge — Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Suomen Historiallinen Seura. — ISSN 1799-4349d:Track:Q3055194d:Track:Q10495591d:Track:Q2843522d:Track:Q4349956
Джерела
- Sveriges medeltida personnamn, Upppslagsordet «Erik» s. 8 (швед.)
- Eldbjørg Haug: Margrete. Den siste Dronningen i Sverreætten. Oslo 2000. (Margrete. Die letzte Königin des Sverre-Geschlechts) (швед.)
|