Theta Antliae
Theta Antliae | |
![]() | |
Observationsdata Epok: J2000.0 | |
---|---|
Stjärnbild | Luftpumpen |
Rektascension | 09t 44m 12,09512s[1] |
Deklination | -27° 46′ 10,1011″[1] |
Skenbar magnitud () | +4,79[2] (5,30 / 6,18) [3] |
Stjärntyp | |
Spektraltyp | A8 Vm + G7 III[4] |
U–B | +0,35[2] |
B–V | +0,50[2] |
Astrometri | |
Radialhastighet () | +24,0[5] km/s |
Egenrörelse (µ) | RA: -53,23[1] mas/år Dek.: +37,24[1] mas/år |
Parallax () | 7,5602 ± 0,8169[6] |
Avstånd | ca 430 lå (ca 130 pc) |
Absolut magnitud () | +0,28[6] |
Detaljer | |
Massa | 1,8 ± 0,1[7] M☉ |
Radie | 9,21[8] R☉ |
Luminositet | 114,44[8] L☉ |
Temperatur | 6 243[8] K |
Andra beteckningar | |
CD–27 6881, HIP 47758, FK5 366, HD 84367, HR 3871, SAO 177908. [9] |
Theta Antliae (θ Antliae, förkortat Theta Ant, θ Ant), som är stjärnans Bayer-beteckning, är en dubbelstjärna i den nordöstra delen av stjärnbilden Luftpumpen. Den har en kombinerad skenbar magnitud på +4,79[2] och är synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätningar i Hipparcos-uppdraget på 7,6[6] mas beräknas den befinna sig på ca 430 ljusårs (130 parsek) avstånd från solen.
Egenskaper
Primärstjärnan Theta Antliae A är en blå till vit stjärna i huvudserien av spektralklass A8 Vm,[4] vilket anger att den har förstärkta metallinjer i dess spektrum. Den har en massa som är ca 1,8[7] gånger solens massa, en radie som är ca 9[8] gånger större än solens och utsänder ca 115[8] gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 6 200 K.[8]
Följeslagaren, Theta Antliae B, är en jättestjärna av spektralklass G7 III och magnituden +6,18.[3] Det tar 18,4 år för Theta Antliae B att göra ett varav kring primärstjärnan med en signifikant excentricitet på 0,445 och en vinkelseparation på 0,1 bågsekunder.[10]
Referenser
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Theta Antliae, 27 februari 2019.
Noter
- ^ [a b c d] van Leeuwen, F. (November 2007), "Validation of the new Hipparcos reduction", Astronomy and Astrophysics, 474 (2): 653–664, arXiv:0708.1752, Bibcode:2007A&A...474..653V, doi:10.1051/0004-6361:20078357.
- ^ [a b c d] Johnson, H. L.; et al. (1966), "UBVRIJKL photometry of the bright stars", Communications of the Lunar and Planetary Laboratory, 4 (99): 99, Bibcode:1966CoLPL...4...99J.
- ^ [a b] Eggleton, P. P.; Tokovinin, A. A. (September 2008), "A catalogue of multiplicity among bright stellar systems", Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 389 (2): 869–879, arXiv:0806.2878, Bibcode:2008MNRAS.389..869E, doi:10.1111/j.1365-2966.2008.13596.x.
- ^ [a b] Ginestet, N.; Carquillat, J. M. (December 2002), "Spectral Classification of the Hot Components of a Large Sample of Stars with Composite Spectra, and Implication for the Absolute Magnitudes of the Cool Supergiant Components", The Astrophysical Journal Supplement Series, 143 (2): 513–537, Bibcode:2002ApJS..143..513G, doi:10.1086/342942.
- ^ Wilson, Ralph Elmer (1953), "General catalogue of stellar radial velocities", Washington, Carnegie Institution of Washington, Bibcode:1953GCRV..C......0W.
- ^ [a b c] Brown, A. G. A.; et al. (Gaia collaboration) (August 2018). "Gaia Data Release 2: Summary of the contents and survey properties". Astronomy & Astrophysics. 616. A1. arXiv:1804.09365. Bibcode:2018A&A...616A...1G. doi:10.1051/0004-6361/201833051. Gaia DR2 record for this source at VizieR.
- ^ [a b] Docobo, J. A.; Andrade, M. (2012). "Dynamical and physical properties of 22 binaries discovered by W. S. Finsen". Monthly Notices of the Royal Astronomical Society. 428: 321. Bibcode:2013MNRAS.428..321D. doi:10.1093/mnras/sts045.
- ^ [a b c d e f] https://www.universeguide.com/star/thetaantliae. Hämtad 2019-02-27.
- ^ "tet Ant". SIMBAD. Centre de données astronomiques de Strasbourg. Hämtad 2012-06-28.
- ^ Heintz, W. D. (March 1982), "Orbits of 16 visual binaries", Astronomy and Astrophysics Supplement Series, 47: 569–573, Bibcode:1982A&AS...47..569H.
Externa länkar
- https://www.universeguide.com/star/thetaantliae
|