José Enrique Rodó
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ec/Jos%C3%A9_Enrique_Rod%C3%B3_2.jpg/250px-Jos%C3%A9_Enrique_Rod%C3%B3_2.jpg)
José Enrique Rodó, född den 15 juli 1872 i Montevideo, död den 1 maj 1917 i Palermo, var en uruguayansk författare.
Rodó var professor i litteratur vid universitetet i Montevideo och direktör för Nationalbiblioteket där. I den av honom uppsatta tidskriften Revista nacional de literatura y ciencias sociales skrev han sina första artiklar: El que vendrá (1896) och La vida nueva (1897), utmärkande sig för stilistisk elegans. Som de yppersta proven på Rodós prosadiktning anses Ariel (1900) och Motivos de Proteo (1908). I El mirador de Prospero (1914) är hans historiska och litteraturkritiska uppsatser samlade som studier över Bolívar, Montalvo, Gutiérrez, Rubén Darío. Rodó försvarade med lidelse idealismen gentemot den då härskande materialistiska riktningen.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/22px-Commons-logo.svg.png)
Källor
- Rodó, José Enrique i Nordisk familjebok (andra upplagans supplement, 1926)
|