Eeva-Kaarina Volanen
Eeva-Kaarina Volanen | |
![]() | |
Född | 15 januari 1921[1][2] Kuusankoski[3], Finland |
---|---|
Död | 29 januari 1999[1] (78 år) Helsingfors[3] |
Begravd | Sandudds begravningsplats[4] |
Medborgare i | Finland |
Sysselsättning | Skådespelare |
Utmärkelser | |
Pro Finlandia-medaljen av Finlands Lejons orden (1966) | |
Redigera Wikidata |
Eeva-Kaarina Volanen, född 15 januari 1921 i Kuusankoski, död 29 januari 1999 i Helsingfors, var en finländsk skådespelare. Hon var en av den finska scenkonstens främsta kvinnliga förmågor.
Biografi
Volanen utbildade sig i talteknik, plastik och sång. Hon anställdes 1944 vid Kotkan maakuntateatteri och året därpå vid Finlands nationalteater, som hon förblev trogen (1945–1990), med undantag av två gästspelsår i Tammerfors 1957–1959, då hennes man Sakari Puurunen var chef för Tammerfors teater. Sitt stora genombrott gjorde hon i titelrollen i Jean Anouilhs Antigone. Också många andra av Anouilhs unga kvinnor kom på hennes lott, bland annat Thérese i Vildfågeln. Ungdomlig omedelbarhet och inre hängivenhet präglade många av hennes roller; i karaktärsroller framkom en inträngande analys och ett kraftigt utspel (till exempel i Sofokles Antigone). I August Strindbergs Ett drömspel tolkade hon Indras dotter, medan hennes Maiju i Minna Canths Papin perhe var en roande ungflicksroll med karaktär.
Under Eino Kalimas ledning utvecklades Volanen till en känslig och lyhörd Tjechovtolkare; bland rollerna märks främst Nina i Måsen, Sonja i Onkel Vanja och Irina i Tre systrar samt senare den mognare rollen som Ranevskaja i Körsbärsträdgården. Maggie i Katt på hett plåttak var hennes första sensuellt hetlevrade roll, ytterligare en förnämlig klassikerroll var Mary i Lång dags färd mot natt. År 1997 hedrades hon av de Rasande Rosorna med en egen teaterkväll, Elämänkevät, under vilken hon gjorde flera olika roller. Det var samtidigt hennes 55-årskonstnärsjubileum.
Volanen var konstnärsprofessor 1974–1979 och erhöll 1982 titeln konstens akademiker. Hon fick många pris, bland annat Pro Finlandia-medaljen (1966), och var aktiv bland annat i Finlands nationalteaters styrelse från 1990 framåt och som ordförande i Minna Canth-sällskapet. Hon gravsattes på Konstnärsbacken på Sandudds begravningsplats.
Källor
- Andergård, Margita: Volanen, Eeva-Kaarina i Uppslagsverket Finland (webbupplaga, 2012). CC-BY-SA 4.0
Noter
- ^ [a b] Internet Movie Database, läst: 10 januari 2016.[källa från Wikidata]
- ^ Eeva-Kaarina Volanen, Biografiskt lexikon för Finland, Svenska litteratursällskapet i Finland, läs online.[källa från Wikidata]
- ^ [a b] Eeva-Kaarina Volanen, Biografiskt lexikon för Finland, Svenska litteratursällskapet i Finland.[källa från Wikidata]
- ^ läs online, www.helsinginseurakunnat.fi .[källa från Wikidata]
Externa länkar
- ”Volanen, Eeva-Kaarina”. Biografiskt lexikon för Finland. Helsingfors: Svenska litteratursällskapet i Finland. 2008–2011. URN:NBN:fi:sls-4264-1416928956870
|