George F. Kennan
George F. Kennan | |
![]() | |
Date personale | |
---|---|
Născut | [9][10][11][12] ![]() Milwaukee, Wisconsin, SUA[13][14][15][16] ![]() |
Decedat | (101 ani)[9][10][11][12] ![]() Princeton, New Jersey, SUA[17][18][19] ![]() |
Înmormântat | cimitirul Princeton[*][20] ![]() |
Părinți | Kossuth Kent Kennan[*][[Kossuth Kent Kennan |]][21] ![]() |
Cetățenie | ![]() ![]() |
Ocupație | diplomat istoric geopolitolog[*] politolog[*] scriitor cadru didactic universitar[*] politician ![]() |
Limbi vorbite | limba engleză[24][25] ![]() |
Activitate | |
Alma mater | Universitatea Princeton Universitatea Humboldt din Berlin St. John's Northwestern Military Academy[*][[St. John's Northwestern Military Academy (military boarding and day school in the United States)|]] ![]() |
Organizație | Institute for Advanced Study ![]() |
Premii | Premiul Pulitzer pentru Istorie[*] ()[1] Medalia Prezidențială pentru Libertate[*] () Ordinul pentru Merit în domeniul Științei și Artelor[*] Premiul Pulitzer pentru biografie sau autobiografie[*] ()[2] Bancroft Prize[*][[Bancroft Prize (American award for books on American history and diplomacy)|]] ()[3] Francis Parkman Prize[*][[Francis Parkman Prize (prize awarded by the Society of American Historians for the best book in American history each year)|]] ()[4] Four Freedoms Award – Freedom from Fear[*][[Four Freedoms Award – Freedom from Fear |]] Premiul Pacem in Terris[*] Library of Congress Living Legend[*][[Library of Congress Living Legend (award for creative contributions to American life)|]][5] Premiul pentru Pace al Librăriilor Germane[*] ()[6] Albert Einstein Peace Prize[*][[Albert Einstein Peace Prize (peace prize awarded annually since 1980 by the Albert Einstein Peace Prize Foundation)|]] () Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk[*][[Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk (part of the Order of the Cross of Terra Mariana)|]] () Annenberg Award for Excellence in Diplomacy[*][[Annenberg Award for Excellence in Diplomacy |]] National Book Award[*][[National Book Award (United States literary award in four categories)|]] ()[7] National Book Award[*][[National Book Award (United States literary award in four categories)|]] ()[8] ![]() |
Modifică date / text ![]() |
George Frost Kennan (n. 16 februarie 1904 – d. 17 martie 2005) a fost un consilier, diplomat, specialist în științe politice și istoric, cunoscut ca „părintele politicii de stăvilire” și o figură cheie în apariția Războiului Rece. Mai târziu el a scris studii despre relația dintre URSS și forțele occidentale.
În ultimii ani ai anilor 40 scrierile sale au inspirat Doctrina Truman și politica externă a SUA privind „stăvilirea” avansului comunist, asigurându-i rol pe toată viața sa ca autoritate conducătoare în privința Războiului Rece. Telegrama Lungă[26] scrisă de el în 1946, când se afla la Moscova și articolul care a urmat, "Sursele conducerii sovietice" evidențiau faptul că regimul sovietic era un regim expansionist și influența sa trebuie „stăvilită” de SUA în zonele de importanță strategică vitală. Aceste texte au devenit rapid textele fundamentale ale Războiului Rece, exprimând noua politică antisovietică a administrației Truman. Kennan a jucat rol conducător și în definitivarea programelor de pe timpul Războiului Rece, dintre care cel mai notabil este Planul Marshall.
Perioada Războiului Rece
Telegrama Lungă
Articolul X
Spre deosebire de Telegrama Lungă, acest articol foarte bine temporizat a apărut în iulie 1947 sub pseudonimul "X" , intitulat "Sursele comportării sovietice" nu începe prin sublinierea "tradiționalei și instinctivei sentiment de insecuritate rusești", ci în schimb afirmă că politica lui Stalin a fost modelată de combinația ideologiei marxist-leniniste care îndemna ca revoluția comunistă să învingă capitalismul în afara URSS și hotărârea lui Stalin să folosească noțiunea de "încercuire capitalistă" ca paravan pentru legitimizarea înregimentării societății sovietice pentru a-și consolida puterea politică.
Influența lui Kennan sub Marshall
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4b/George_F._Kennan_1947.jpg/170px-George_F._Kennan_1947.jpg)
Din aprilie 1947 până în decembrie 1948, în perioada când George Marshall era secretar de stat, Kennan s-a bucurat de cea mai mare influență din toată cariera sa. Marshall și-a apreciat sensul strategic, fiind determinat să creeze și să direcționeze ceea ce este acum numit Grupul de Planificare a Politicilor.[27] Kennan a devenit primul Director al Planificării Politicilor.[28][29] Marshall s-a bazat foarte mult pe el pentru a pregăti recomandările politice.[30] Kennan a avut un rol central în elaborarea Planului Marshall.[31]
Deși Kennan consideră Uniunea Sovietică prea slabă pentru a risca războiul, el a considerat totuși un inamic capabil să se extindă în Europa de Vest prin subversiune, având în vedere sprijinul popular al partidelor comuniste din Europa de Vest, care a rămas demoralizat de devastarea celui de-al doilea război mondial . Pentru a contracara această potențială sursă de influență sovietică, soluția lui Kennan a fost aceea de a îndruma ajutoarele economice și ajutorul politic ascuns în Japonia și Europa de Vest pentru a revigora guvernele occidentale și a ajuta capitalismul internațional; prin aceasta, Statele Unite ar ajuta la reconstruirea echilibrului puterii. În iunie 1948, Kennan a propus asistență ascunsă partidelor de stânga care nu erau orientate spre Moscova și către sindicatele din Europa de Vest pentru a institui o ruptură între Moscova și mișcările muncitorești din Europa de Vest.[32]
Pe măsură ce Statele Unite inițiază Planul Marshall, Kennan și administrația Truman speră că respingerea de către Uniunea Sovietică a ajutorului Marshall va întări relațiile cu aliații comunisti din Europa de Est.[32] Kennan a inițiat o serie de eforturi pentru a exploata schisma dintre sovietici și Iugoslavia lui Iosip Broz Tito. Kennan a propus efectuarea unor acțiuni ascunse în Balcani pentru a diminua și mai mult influența Moscovei.[33]
Noua politică antisovietică a administrației a devenit evidentă și atunci când, la sugestia lui Kennan, SUA și-a schimbat ostilitatea față de regimul anticomunist al lui Francisco Franco din Spania, pentru a asigura influența SUA în Marea Mediterană. Kennan observase în 1947 că Doctrina Truman a implicat o nouă considerație a lui Franco. Sugestia sa a ajutat în curând la o nouă fază a relațiilor dintre SUA și Spania, încheiată cu cooperarea militară după 1950.[34]
În afară de rezolvarea "problemei germane", Kennan a susținut că "programul A", prin aranjarea ca forțele Armatei Roșii rămase în Germania să fie furnizate pe cale maritimă, să elimine principiul pretextului sovietic pentru ocuparea Poloniei și să se asigure că o Germanie reunificată va deveni " a treia forță "în războiul rece nu a fost aliniată nici cu Moscova, nici cu Washingtonul [50]. Kennan a susținut că o "a treia forță" germană în Războiul Rece nu ar reprezenta un pericol pentru Statele Unite, în timp ce privarea Uniunii Sovietice de reparații din Germania și ar fi mai destabilizatoare în Europa de Est decât în Europa de Vest.[35]
Neînțelegerile dintre Kennan și Acheson
Influența lui Kennan a scăzut rapid când Dean Acheson a devenit secretar de stat, reușind să-l bată pe George Marshall în 1949 și 1950.[36][37] Acheson nu a considerat "amenințarea" sovietică mai degrabă politică și a văzut blocada de la Berlin începând cu iunie 1948, primul test sovietic al unei arme nucleare în august 1949, revoluția comunistă în China o lună mai târziu, și începutul Război coreean în iunie 1950 ca dovadă. Truman și Acheson au decis să delimiteze sfera de influență occidentală și să creeze un sistem de alianțe. Kennan a susținut într-o lucrare că Asia continentală este exclusă din politicile de "restrângere", scriind că Statele Unite au fost "mult supraexpuse în întreaga lor gândire despre ceea ce putem realiza și ar trebui să încercăm să realizăm" în Asia.[38] În schimb, el a susținut că Japonia și Filipine ar trebui să servească drept "piatra de temelie a unui sistem de securitate din Pacific".[39]
Ambasador în URSS
În decembrie 1951, președintele Truman la desemnat pe Kennan să fie următorul ambasador al Statelor Unite la URSS. Numirea sa a fost susținută de Senat.[40]
În multe privințe (spre consternarea lui Kennan), prioritățile administrației au subliniat crearea mai multor alianțe împotriva sovieticilor decât negocierea unor diferențe cu ei.[40] În memoriile sale, Kennan a reamintit: "În măsura în care am văzut, ne așteptam să ne atingem obiectivele ... fără să facem concesii, totuși, numai dacă am fi cu adevărat atotputernici și am putea spera să scăpăm Cu acesta.' Am foarte multă îndoială că așa a fost cazul."[41]
La Moscova, Kennan a descoperit atmosfera și mai mult decât în călătoriile sale anterioare, cu polițiștii care îl urmau peste tot, descurajând contactul cu cetățenii sovietici.[42] La vremea aceea, propaganda sovietică a acuzat SUA de pregătirea pentru război, pe care Kennan nu lea respins. "Am început să mă întreb dacă ... nu am contribuit ... prin supramilitarizarea politicilor și declarațiilor noastre ... la o credință în Moscova că este un război pe care îl urmam, ca ne-am stabilit pentru inevitabilitatea sa, ca era doar o chestiune de timp înainte să o dezlănțuim."[43]
În septembrie 1952, Kennan a făcut o declarație care ia costat ambasadorul. Într-un răspuns la o întrebare la o conferință de presă, Kennan a comparat condițiile sale la reședința ambasadorului de la Moscova cu cei pe care îi întâlnea în timpul internării la Berlin în primele câteva luni ale celui de-al doilea război mondial. În timp ce declarația sa nu era nefondată, sovieticii o interpretau ca pe o analogie implicită cu Germania nazistă. Sovieticii l-au declarat pe Kennan persona non grata și au refuzat să-i permită să reintre în URSS. Kennan a recunoscut retrospectiv că a fost un "lucru nebunesc pentru mine".[44]
Kennan și administrația Eisenhower
Împrumutând prestigiul său în poziția lui Kennan, președintele și-a semnalat în mod tacit intenția de a formula strategia administrației sale în cadrul predecesorului său, în ciuda înțelegerilor unora din cadrul Partidului Republican.[45] Diferența critică dintre politicile de izolare de la Truman și Eisenhower a avut legătură cu preocupările lui Eisenhower potrivit cărora Statele Unite nu își puteau permite în mod nedeterminat mari cheltuieli militare.[46] Prin urmare, noul președinte a căutat să reducă la minimum costurile, nu acționând ori de câte ori s-a acționat sovieticii (strategie menită să evite riscul), ci mai degrabă ori de câte ori Statele Unite și-ar putea permite să acționeze.
În 1954, Kennan este prezentat ca martor pentru Robert Oppenheimer în timpul eforturilor guvernului de a revoca autorizația de securitate.[47] În ciuda plecării sale din serviciul guvernamental, Kennan era încă consultat de oficialii administrației Eisenhower. Când CIA a obținut transcrierea „Discursului secret” al lui Hrușciov care a atacat Stalin în mai 1956, Kennan a fost unul dintre primii oameni cărora li s-a arătat textul „Discursului secret”.[48]
Ambasador în Iugoslavia
Deși Kennan nu a fost considerat consilier a lui Kennedy, președintele însuși i-a oferit lui Kennan alegerea ambasadorului fie în Polonia, fie în Iugoslavia. Kennan era mai interesat de Iugoslavia, așa că a acceptat oferta lui Kennedy și și-a început slujba în Iugoslavia în mai 1961.[49]
Kennan a primit sarcina de a încerca să consolideze politica Iugoslaviei împotriva sovieticilor și de a încuraja alte state din blocul estic să urmărească autonomia sovieticilor.
Lui Kennan i-a fost greu să-și îndeplinească meseria la Belgrad. Președintele Josip Broz Tito și ministrul său de externe, Koča Popović, au început să suspecteze că Kennedy incearcă să adopte o politică anti-iugoslavă în timpul mandatului său. De asemenea, Tito credea că CIA și Pentagonul erau adevărații directori ai politicii externe americane. Kennan a încercat să restabilească încrederea lui Tito în stabilirea politicii externe americane, dar eforturile sale au fost compromise de o pereche de gafe diplomatice, Invazia din Golful Porcilor și Incidentul cu avionul de spionaj american U-2 din 1960.[50]
Relațiile dintre Iugoslavia și Statele Unite au început rapid să se înrăutățească. În septembrie 1961, Tito a ținut o conferință a națiunilor nealiniate, unde a susținut discursuri pe care guvernul american le-a interpretat ca fiind pro-sovietic. Potrivit istoricului David Mayers, Kennan a susținut că politica pro-sovietică percepută de Tito a fost, de fapt, o înțelegere pentru a „sprijini poziția lui Hrușciov în cadrul Politburo-ului împotriva liniilor de luptă opuse îmbunătățirii relațiilor cu Occidentul și împotriva Chinei“.[51]
Perioada academică
În 1957, Kennan a fost invitat de BBC pentru a susține anual Reith Lectures, o serie de șase prelegeri radiofonice, intitulate Rusia, Atomul și Occidentul. Acestea au acoperit istoria, efectul și consecințele posibile ale relațiilor dintre Rusia și Occident.
După încheierea scurtei sale posturi de ambasador în Iugoslavia în 1963, Kennan și-a petrecut restul vieții în academie, devenind un critic realist major al politicii externe a SUA.[52] După ce a petrecut 18 luni ca bursier la Institute for Advanced Study între 1950 și 1952, Kennan s-a înscris la facultatea Studii Istorice a Institutului în 1956.[53] În timpul carierei sale, Kennan a scris șaptesprezece cărți și articole despre relațiile internaționale. A câștigat Premiul Pulitzer pentru istorie,[54] Premiul Național pentru Cartea Neficțiune,[55] Premiul Bancroft și Premiul Francis Parkman pentru Rusia Părăsește Războiul, publicat în 1956.[56]
Lucrările sale istorice corespunzător reprezintă un raport de șase volume al relațiilor dintre Rusia și Occident din 1875; El a fost preocupat în principal de:
- Nebunia primului război mondial ca alegere a politicii; el susține că costurile războiului modern, directe și indirecte, au depășit în mod previzibil avantajele eliminării Hohenzollerns.
- Eficiența diplomației de la summit, cu Conferința de la Versailles ca un caz de tip. Liderii naționali au prea multe de făcut pentru a acorda oricărei probleme atenția constantă și flexibilă necesară pentru problemele diplomatice.
- Intervenția Aliaților în Rusia în 1918-1919. Era indignat de relatările sovietice ale unei vaste conspirații capitaliste împotriva primului stat muncitor din lume, unele dintre ele nici măcar nu menționează Primul Război Mondial; era la fel de indignat de decizia de a interveni la fel de costisitor și de dăunător. El susține că intervențiile, trezind naționalismul rusesc, ar fi putut asigura supraviețuirea statului bolșevic.
Realism politic
Moștenirea lui Kennan
Publicații ale lui Kennan
- "X" (iulie 1947), „s:The Sources of Soviet Conduct”, Foreign Affairs, 25 (4): 566–582, doi:10.2307/20030065, ISSN 0015-7120, JSTOR 20030065
- Kennan, George F. (), American Diplomacy, 1900–1950, Chicago: University of Chicago Press, OCLC 466719
- Kennan, George F. (), Realities of American Foreign Policy, Princeton: Princeton University Press, OCLC 475829
- Kennan, George F. (), Russia Leaves the War, Princeton: Princeton University Press, OCLC 1106320
- Kennan, George F. (1956), "The Sisson Documents," Journal of Modern History v. 28 (June, 1956), 130-54
- Kennan, George F. (), The Decision to Intervene, Princeton: Princeton University Press, OCLC 1106303
- Kennan, George F. (), Russia, the Atom, and the West, New York: HarperCollins, OCLC 394718
- Kennan, George F. (), Russia and the West under Lenin and Stalin, Boston: Little, Brown and Company, OCLC 253164
- Kennan, George F. (), Memoirs: 1925–1950, Boston: Little, Brown and Company, OCLC 484922 .
- Kennan, George F. (), From Prague after Munich: Diplomatic Papers, 1938–1940, Princeton: Princeton University Press, ISBN 0-691-05620-X
- Kennan, George F. (), The Marquis de Custine and his "Russia in 1839", Princeton: Princeton University Press, ISBN 0-691-05187-9
- Kennan, George F. (), Memoirs: 1950–1963, Boston: Little, Brown and Company, OCLC 4047526 .
- Kennan, George F. (), The Cloud of Danger: Current Realities of American Foreign Policy, London: Hutchinson (publisher), ISBN 0-09-132140-9
- Kennan, George F. (), The Decline of Bismarck's European Order: Franco-Russian Relations, 1875–1890, Princeton: Princeton University Press, ISBN 0-691-05282-4
- Kennan, George F. (), The Nuclear Delusion: Soviet-American Relations in the Atomic Age, New York: Pantheon Books, ISBN 0-394-52946-4
- Kennan, George F. (), The Fateful Alliance: France, Russia, and the Coming of the First World War, New York: Pantheon Books, ISBN 0-394-53494-8
- Kennan, George F. (), Sketches from a Life, New York: Pantheon Books, ISBN 0-394-57504-0
- Kennan, George F. (), Around the Cragged Hill: A Personal and Political Philosophy, New York: W. W. Norton & Company, ISBN 0-393-31145-7
- Kennan, George F. (), At a Century's Ending: Reflections 1982–1995, New York: W. W. Norton & Company, ISBN 0-393-31609-2
- Kennan, George F. (), An American Family: The Kennans, the First Three Generations, New York: W. W. Norton & Company, ISBN 0-393-05034-3
Referințe
- Gaddis, John Lewis (), George F. Kennan: An American Life, Penguin Press, ISBN 1-59420-312-1 .
- Gaddis, John Lewis (), Strategies of Containment: A Critical Appraisal of Postwar American National Security Policy, New York: Oxford University Press, ISBN 0-19-503097-4 .
- Gaddis, John Lewis (), Russia, the Soviet Union, and the United States: An Interpretive History (ed. 2nd), New York: McGraw Hill, ISBN 0-07-557258-3 .
- Etzold, Thomas H.; Gaddis, John Lewis (), „NSC 10/2, "National Security Council Directive on Office of Special Projects," 18 iunie 1948”, Containment: Documents on American Policy and Strategy, 1945-1950, New York: Columbia University Press, pp. 125–128, ISBN 0-231-04399-6 .
- Forrestal, James (), Millis, Walter; Duffield, E. S., ed., The Forrestal Diaries, New York: Viking Press, OCLC 908389 .
- Hixson, Walter L. (), George F. Kennan: Cold War Iconoclast, New York: Columbia University Press, ISBN 0-231-06894-8 .
- Isaacson, Walter; Thomas, Evan (), The Wise Men: Six Friends and the World They Made: Acheson, Bohlen, Harriman, Kennan, Lovett, and McCloy, Simon & Schuster=New York, ISBN 0-684-83771-4 .
- LaFeber, Walter (), America, Russia, and the Cold War: 1945–1996, Boston: McGraw-Hill, ISBN 0-07-036064-2 .
- LaFeber, Walter (), America, Russia, and the Cold War: 1945–2002, Boston: McGraw-Hill, ISBN 0-07-284903-7 .
- Lukacs, John (), George Kennan: A Study of Character, New Haven, Connecticut, Connecticut: Yale University Press, ISBN 0-300-12221-7 .
- Mayers, David (), George Kennan and the Dilemmas of US Foreign Policy, Oxford: Oxford University Press, ISBN 0-19-505139-4 .
- Miscamble, Wilson D. (), George F. Kennan and the Making of American Foreign Policy, 1947–1950, Princeton: Princeton University Press, ISBN 0-691-02483-9 .
- Miscamble, Wilson D. (mai 2004), „George Kennan: A Life in the Foreign service”, Foreign Service Journal, 81 (2): 22–34, ISSN 1094-8120 . (alternative link Arhivat în , la Wayback Machine.).
- Paterson, Thomas G. (), Meeting the Communist Threat: Truman to Reagan, New York: Oxford University Press, p. 122, ISBN 0-19-504532-7 .
- Smith, J. Y. (), „Outsider Forged Cold War Strategy”, The Washington Post, accesat în .
- Stephanson, Anders (), Kennan and the Art of Foreign Policy, Cambridge: Harvard University Press, ISBN 0-674-50265-5 .
- Talbott, Strobe (), The Russia Hand: A Memoir of Presidential Diplomacy, New York: Random House, ISBN 0-8129-6846-8 .
- Urban, George (septembrie 1976), „From Containment to Self-Containment: A conversation with George Kennan”, Encounter (magazine) Text "Encounter" ignorat (ajutor).
- Weiner, Tim; Crossette, Barbara (), „George F. Kennan Dies at 101; Leading Strategist of Cold War”, The New York Times, accesat în .
Note
- ^ https://www.pulitzer.org/prize-winners-by-category/220 Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ https://www.pulitzer.org/prize-winners-by-category/222 Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ https://library.columbia.edu/about/awards/bancroft/previous_awards.html Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ https://sah.columbia.edu/content/prizes/francis-parkman-prize Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ https://www.loc.gov/about/awards-and-honors/living-legends/george-kennan/ Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ https://www.friedenspreis-des-deutschen-buchhandels.de/alle-preistraeger-seit-1950/1980-1989/george-f-kennan Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ https://www.nationalbook.org/books/russia-leaves-the-war/ Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ https://www.nationalbook.org/books/memoirs-1925-1950/ Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ a b „George F. Kennan”, Gemeinsame Normdatei, accesat în
- ^ a b Autoritatea BnF, accesat în
- ^ a b George F. Kennan, Encyclopædia Britannica Online, accesat în
- ^ a b George F. Kennan, SNAC, accesat în
- ^ „George F. Kennan”, Gemeinsame Normdatei, accesat în
- ^ Кеннан Джордж Фрост, Marea Enciclopedie Sovietică (1969–1978)[*]
|access-date=
necesită|url=
(ajutor) - ^ http://muse.jhu.edu/journals/journal_of_cold_war_studies/v015/15.4.bernstein.html Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ (PDF) http://muse.jhu.edu/journals/journal_of_cold_war_studies/v015/15.4.bernstein.pdf Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ „George F. Kennan”, Gemeinsame Normdatei, accesat în
- ^ (PDF) http://dh.oxfordjournals.org/content/37/2/415.full.pdf Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ http://dh.oxfordjournals.org/content/early/2013/02/23/dh.dht010.full Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ Find a Grave, accesat în
- ^ Geni.com
- ^ https://www.nytimes.com/books/first/g/grose-rollback.html Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ http://www.nytimes.com/2008/08/24/nyregion/thecity/24russ.html Lipsește sau este vid:
|title=
(ajutor) - ^ Autoritatea BnF, accesat în
- ^ CONOR[*][[CONOR (authority control file for author and corporate names in Slovene system COBISS)|]] Verificați valoarea
|titlelink=
(ajutor) - ^ Keene, George. „Photocopy of Long Telegram -- Truman Library” (PDF). Telegram, George Kennan to George Marshall 22 februarie 1946. Harry S. Truman Administration File, Elsey Papers. Arhivat din original (PDF) la . Accesat în .
- ^ „Wayback Machine” (PDF), Web.archive.org, Arhivat din original în , accesat în Mentenanță CS1: URL impropriu (link)
- ^ Hixson, Walter L. (1989), George F. Kennan: Cold War Iconoclast, New York: Columbia University Press, ISBN 0-231-06894-8
- ^ Miscamble, Wilson D. (1992), George F. Kennan and the Making of American Foreign Policy, 1947–1950, Princeton: Princeton University Press, ISBN 0-691-02483-9
- ^ Miscamble, Wilson D. (1992), George F. Kennan and the Making of American Foreign Policy, 1947–1950, Princeton: Princeton University Press, ISBN 0-691-02483-9
- ^ John Lukacs (). George Kennan: A Study of Character. Yale UP. p. 83.
- ^ a b Gaddis 1990, p. 199. .
- ^ Hixson 1989, p. 85. .
- ^ Forrestal 1951, p. 328. .
- ^ Gaddis 1997, p. 122. .
- ^ Brinkley, Douglas (), Dean Acheson: The Cold War Years, 1953–71, New Haven: Yale University Press, p. 76, ISBN 0-300-06075-0
- ^ Miscamble 2004, pp. 30–31. .
- ^ Karnow 1983, pp. 175. .
- ^ Karnow 1983, pp. 175. .
- ^ a b Gaddis 1990, p. 211. .
- ^ Kennan 1967, pp. 107–110. .
- ^ Kennan 1967, pp. 112–134. .
- ^ Kennan 1967, p. 134. .
- ^ Kennan 1967, p. 159. .
- ^ Gaddis 1990, pp. 218–219. .
- ^ Gaddis 1990, p. 219. .
- ^ Bernstein, Barton J. (noiembrie 2014). „Considering John Lewis Gaddis's Kennan Biography: Questionable Interpretations and Unpursued Evidence and Issues”. Revue européene des sciences socials. Accesat în .
- ^ Gaddis 2011, p. 518. .
- ^ Mayers 1990, p. 208. .
- ^ Mayers 1990, p. 209. .
- ^ Mayers 1990, p. 210. .
- ^ Miscamble 2004, p. 31. .
- ^ Mayers 1990, p. xiv. .
- ^ "History". Past winners & finalists by category. The Pulitzer Prizes. Retrieved 2012-03-17.
- ^ "National Book Awards – 1957". National Book Foundation. Retrieved 2012-03-17. (With acceptance speech by Kennan.)
- ^ Smith 2005. .