Nikolaj Kapustin
Nikolaj Kapustin | |||
---|---|---|---|
Født | 22. nov. 1937[1]![]() Horlivka | ||
Død | 2. juli 2020[2]![]() Moskva[3] | ||
Beskjeftigelse | Komponist, klassisk pianist ![]() | ||
Utdannet ved | Konservatoriet i Moskva | ||
Barn | Anton Kapustin | ||
Nasjonalitet | Ukraina Sovjetunionen Russland |
Nikolai Girsjevitsj Kapustin (russisk: Никола́й Ги́ршевич Капу́стин; født 22. november 1937 i Horlivka i Ukrainske SSR i Sovjetunionen, død 2. juli 2020[4] i Moskva) var en russisk komponist og pianist.
Som pianist og komponist utviklet Kapustin en unik musikalsk stilart som fusjonerer folkelige rytmiske og synkoperte elementer fra jazz med virtuos, tradisjonell, russisk klaverdisiplin.[trenger referanse] I unge år studerte Kapustin klaverspill under Avrelian Rubakh på Konservatoriet i Moskva, og var elev av Felix Blumenfeld. I et intervju uttrykte han sin pasjon for jazzmusikk, som han begynte å studere og fordype seg i da han var rundt 16 år, parallelt med sin klassiske utdannelse.[trenger referanse]
Han var dermed vel bevandret i klassisk virtuost pianospill og hadde stort kjennskap til amerikansk jazz.[trenger referanse] I et intervju nevnte Kapustin den kanadiske jazzpianisten Oscar Peterson som sin yndlingspianist innen jazzmusikken.[trenger referanse] Jazzmusikken influerte hans musikk fra flere sider enn jazzklaverstilarten fra Oscar Petersons storhetstid.[trenger referanse]
Trass i sin unike musiske tilgang var Kapustin nesten ukjent ellers i verden og i Vest-Europa. Han fikk et forholdsvis sent gjennombrudd da flere ettertraktede og berømte pianister begynte å få øynene opp for, og oppføre verker fra hans musikk, deriblant den kanadiske pianisten Marc-André Hamelin og de britiske Steve Osborne og Benjamin Grosvenor. Milepelen i denne plutselige bevegelsen startet i London i 2002 der Marc-Andre Hamelin oppførte hans 2. klaversonate.
Kapustin komponerte blant annet fire klaverkonserter, 18 klaversonater og flere sett etyder (op. 40 1-8) og variasjoner. Musikken er oftest skrevet for klaver, mest solo og til tider som akkompagnement til et eller flere monofone instrumenter. Han komponerte over 130 verker.