Jørgen Herman Vogt
- For NKP-politikeren med samme navn, se Jørgen Vogt.
Jørgen Herman Vogt | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
Født | 21. juli 1784[1]![]() Drammen | ||
Død | 12. jan. 1862[2][1]![]() Christiania | ||
Beskjeftigelse | Politiker, statssekretær ![]() | ||
Utdannet ved | Københavns Universitet | ||
Utdannelse | jurist | ||
Ektefelle | Hedvig Lovisa, Grevinna Fröhlich (1822–1837)[3] | ||
Far | Nils Johansen Vogt[4] | ||
Mor | Abigael Monrad[4] | ||
Søsken | David Vogt Nils Nilsen Vogt | ||
Barn | Hedda Vogt[4] | ||
Nasjonalitet | Norge | ||
Gravlagt | Gamle Aker kirkegård | ||
Utmerkelser | Serafimerordenen St. Olavs Orden Sankta Annas orden Medaljen for borgerdåd Nordstjerneordenen | ||
Norges statsminister | |||
november 1827 – juli 1828 | |||
Forgjenger | Mathias Sommerhielm | ||
Etterfølger | Severin Løvenskiold | ||
sjef for Finansdepartementet | |||
17. desember 1836 - mai 1844, juli 1847 - 29. august 1849 | |||
Forgjenger | Jonas Collett | ||
Etterfølger | Valentin Sibbern | ||
Jørgen Herman Vogt på Commons |
Jørgen Herman Vogt (født 21. juli 1784 i Bragernes, død 12. januar 1862 i Christiania) var en norsk jurist, embetsmann og politiker. Han var statsråd og «statsminister» i en periode da embetet fremdeles ble benevnt som «regjeringens formann».
Bakgrunn
Hans foreldre var trelasthandler, senere sorenskriver i Nordfjord Niels Nielsen Vogt (1755–1809) og Abigael Jørgensdatter Monrad (1757–1812), en prestedatter fra Gjerpen. Farmor var Anna Maria Cudrio. Jørgen Herman Vogt tok artium i 1800, 16 år gammel. Hans far solgte sin trelastbedrift for at sønnene kunne studere i København. Han begynte der høsten 1800 og tok juridisk embetseksamen i 1806 og fikk stilling som fullmektig i Finanskollegiet.[5]
Karriere
Han ble sekretariatsfullmektig i 1808, og flyttet hjem til Norge i 1809, hvor han arvet embetet som sorenskriver i Nordfjord etter sin far. Fra 1812 arbeidet han igjen i København, og ble som Christian Frederiks assistentmedlem av finanskomiteen under Riksforsamlingen i 1814. Samme høst ble han ansatt i den nye statsforvaltningen i Christiania: ekspedisjonssekretær i Finansdepartementet i 1814[6], og fra 1822 statssekretær, det vil si daglig leder av statsforvaltningen.
I 1825 begynte han en 33-årig statsrådskarriere. Han var
- sjef for Armédepartementet fra oktober 1825
- sjef for Justisdepartementet fra september 1826
- medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm 1827-1829, konstituert statsminister mellom Sommerhielms død i 1827 og utnevnelsen av Severin Løvenskiold i juli 1828.
- permisjon fra statsrådet 1829-1836; var medlem av lovkommisjonen
- sjef for Finansdepartementet fra desember 1836
- medlem av statsrådavdelingen i Stockholm 1846-1847
- sjef for Finansdepartementet fra juli 1847
- sjef for Kirkedepartementet fra september 1849
- sjef for Kirkedepartementet fra august 1850
- sjef for Revisjonsdepartementet fra september 1850
- medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm fra september 1851
- sjef for Finansdepartementet fra september 1852
- sjef for Justisdepartementet fra september 1853
- førstestatsråd november 1856 til desember 1858
I 1845 ble Vogt stilt for riksrett, men frikjent. Advokat, senere statsminister, Frederik Stang var Vogts forsvarer i riksrettssaken.
Vogt var i tillegg konstituert som sjef for en rekke departementer i kortere perioder. Vogt gikk av som «statsminister» i desember 1858 etter å ha kritisert kronprins Karls vurderinger i noen militære utnevnelser.
Vogt fant i 1858 grunn til å kritisere visekongen kronprins Carls beslutninger i militære utnevnelser. Han ble på dette grunnlaget bedt om å søke avskjed. Dette hadde også sammenheng med at kronprinsen ønsket amtmann Christian Birch-Reichenwald og hans tilhengere inn i regjeringen. Den 4. desember 1858 fratrådte Vogt, men fikk sympati også blant dem som hadde vært hans politiske motstandere.[5]
Familie
Vogt giftet seg 26. november 1822 i Christiania med den svenske grevinnen Hedvig Lovisa Frölich (født 26. juni 1787, død 7. januar 1880 i Kristianstad), de fikk datteren Ingeborg Hedvig Vogt (født 11. februar 1825 i Christiania, død 17. august 1904 i Tosterup, Skåne, Sverige). Hun ble gift i 1852 med greve Albert Ehrensvärd (1821–1901), svensk utenriksminister, hvis svigersønn var utenriksminister Ludvig Douglas (1849–1916). Vogt var onkel til Niels Vogt.[7] Og han hadde i et første ekteskap med Ingeborg Maria Lorentzen (1788–1821), datter av Jacob L. i Drammen og Karen Rosenberg Stranger,[7] døtrene Karen Rosenberg Vogt (1810–1855) og Marie Louise V. (1817–1900), som begge ble gift (1835 og 1860) med kommandanten på den nye festning Oscarsborg, Henrich Sigvard Scheel (1806–1891).[8]
Utmerkelser
Vogt ble tildelt en rekke ordener for sitt virke. Han var innehaver av Borgerdådsmedaljen og ble i 1857 av kongen utnevnt til storkors av St. Olavs Orden «for fortjenstfuld Embedsvirksomhed». Han var ridder av Serafimerordenen [9] og hadde storkors av Nordstjerneordenen. Vogt var også ridder av den russiske Sankta Annas orden.
Vogts gate i Oslo er oppkalt etter Vogt.
Bibliografi
- Optegnelser om sit liv og sin embedsvirksomhed. 2 bind, 1871 og 1895.
- Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947, utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Oslo: Grøndahl & Søns Forlag, 1947, s. 3.
Referanser
- ^ a b Store norske leksikon, Store norske leksikon-ID Jørgen_Herman_Vogt[Hentet fra Wikidata]
- ^ Stortinget og statsraadet: 1814–1914. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø : samt tillæg, side(r) 1006[Hentet fra Wikidata]
- ^ Norsk biografisk leksikon, Norsk biografisk leksikon ID Jørgen_Herman_Vogt[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b c Genealogics[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b regjeringen.no (1. juni 2011). «Jørgen Vogt». Regjeringen.no (norsk). Besøkt 4. januar 2022.
- ^ Høsten 1814, i de siste seks ukene før unionen med Sverige ble inngått, var Vogt fungerende leder av departementet, men uten å være medlem av statsrådet.
- ^ a b Thyness, Paul (13. februar 2009). «Jørgen Herman Vogt – Norsk biografisk leksikon». Store norske leksikon. Besøkt 14. januar 2017.
- ^ Scheel, Christian Fredrik (2011). Slekten Scheel i Danmark og Norge mv (3 utg.). Oslo. s. 17.
- ^ Per Nordenvall: Kungliga Serafimerorden 1748-1998, Stockholm 1998, side 284-285, med foto av hans ridderplate med slektsvåpen som henger i Riddarholmskyrkan, Stockholm
Eksterne lenker
- (en) Jørgen Herman Vogt – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- Artikkelen har ingen egenskaper for politikerdatabaser i Wikidata
- (no) regjeringen.no: biografi
- v
- d
- r
- Frederik Gottschalk von Haxthausen (1814)
- Marcus Gjøe Rosenkrantz (1814)
- Hans Henrik von Essen (1814–1816)
- Karl Johan (1816)
- Carl Mörner (1816–1818)
- Johan August Sandels (1818–1824)
- kronprins Oscar (1824)
- Sandels (1824–1827)
- Baltzar von Platen (1827–1829)
- Jonas Collett (1829–1833)
- kronprins Oscar (1833)
- Collett (1833–1836)
- Herman Wedel-Jarlsberg (1836–1840)
- Nicolay Johan Krog (1840–1841)
- Severin Løvenskiold (1841–1856)
- Jørgen Herman Vogt (1856–1857)
- kronprins Karl (1857)
- Vogt (1857–1858)
- Hans Christian Petersen (1858–1861)
- Frederik Stang (1861–1873)