Fokker 50
Fokker 50 | |||
---|---|---|---|
![]() Fokker 50 i Reykjavík | |||
Informasjon | |||
Rolle | Passasjerfly | ||
Produsent | Fokker BV | ||
Første flyvning | 28. desember 1985 | ||
Introdusert | 1987 | ||
Status | Aktiv | ||
Brukt av | KLM Cityhopper Scandinavian Airlines | ||
Produsert | 1985-1997 | ||
Antall produsert | 213 | ||
Enhetspris | $17,5 mil. | ||
Utviklet fra | Fokker F-27 | ||
Videreutviklet til | Fokker 60 |
Fokker 50 er et nederlandsk turbopropfly med plass til 50 passasjerer. Flyet er en videreutvikling av Fokker F-27 Friendship. Utviklingen av Fokker 50 ble påbegynt i 1983 og det siste eksemplaret (byggnummer 205) ble levert i 1997 etter at produsenten Fokker hadde kommet opp i økonomiske vanskeligheter.
Flyet har to turbopropellmotorer av typen Pratt & Whitney Canada PW125B som hver har en effekt på 1 864 kW. Fokker 50 har en makshastighet på 532 km/t og har en normal flyhøyde på 25 000 fot. Flyet er 25 meter langt og har et vingespenn på 29 meter.
Fokker 50 i Norge
I Norge ble Fokker 50 brukt av flyselskapet SAS Norge frem til 2010. Flyene ble brukt til flygninger på Vestlandet. Tidligere har også flyselskapene Busy Bee og Norwegian Air Shuttle benyttet flytypen. Fokker 50 ble også benyttet av det nå nedlagte selskapet Vildanden som fra januar 2005 opererte en rute mellom Skien og Bergen. Fokker benyttes også av forsvaret i Afghanistan for å frakte soldater i fiendtlige områder.[1]
Spesifikasjoner
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3f/Fokker50.jpg/250px-Fokker50.jpg)
Tekniske data | |
---|---|
Mannskap | 2 |
Lengde | 25,19 m |
Vingespenn | 29,00 m |
Vingeareal | 70,00 m² |
Høyde | 8,60 m |
Vekt (uten last) | 12 385 kg |
Vekt (maksimalt) | 19 000 kg |
Motor | 2 × Pratt & Whitney of Canada PW-124 (2 × 1 603 kW) |
Ytelser | |
Maksimal hastighet | 600 km/t |
Rekkevidde | 1 400 km |
Marsjhøyde | 7 620 m |
Passasjerer | når 58 |
Referanser
- ^ VG: Sender norske transportfly til Afghanistan. Publisert 15. april 2011, besøkt 16. april 2011
Eksterne lenker
- Fokker 50 Arkivert 30. oktober 2018 hos Wayback Machine.