Ernobius
Ernobius | |||
---|---|---|---|
![]() Ernobius mollis | |||
Nomenklatur | |||
Ernobiinae Pic, 1912 | |||
Populærnavn | |||
mykborebiller[1] dødningeur | |||
Klassifikasjon | |||
Rike | Dyr | ||
Rekke | Leddyr | ||
Klasse | Insekter | ||
Orden | Biller | ||
Overfamilie | Bore- og hettebiller | ||
Økologi | |||
Antall arter: | ca. 90, 7 i Norge | ||
Habitat: | terrestrisk, i død ved og lagrede matvarer | ||
Utbredelse: | alle verdensdeler, mange knyttet til mennesker | ||
Inndelt i | |||
Ernobius er en slekt av små, vedborende borebiller. Mange borebillearter kan leve av tørt trevirke og kan gjøre stor skade på bygningstømmer, møbler og andre tregjenstander. De er kjent under navn som «dødningeur», «mit» og «tremark».
«Veggesmeder» er et gammelt navn på biller av familien tyvbiller og borebiller. Navnet har de fått fordi billene, som lever inne i ganger i treverket, kommuniserer ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene. Dette gir en hørbar tikking og man kan faktisk høre at billene holder på med noe inne i veggen. Tikkingen tyder på alvorlige billeangrep og dette bør undersøkes straks.
Utseende
Små til middelsstore (2 – 9 mm) biller, som oftest brunlige på farge. De artene som borer i ved er gjerne sylindriske, og brystskjoldet (pronotum) er høyt hvelvet og dekker hodet som en hette – dette er et trekk man finner hos mange treborende biller, for eksempel hettebiller (Bostrichidae) og barkbiller (Scolytinae). Denne gruppen har gjerne forholdsvis tynt hudpanser, og antennene er lange og trådformede. Hodet er vanligvis lite og noe nedoverbøyd, fasettøynene runde eller ovale, ikke oppdelt. Brystskjoldet (pronotum) er vanligvis høyt hvelvet, ofte med tydelige knøler eller furer. Hos de fleste er det omtrent så bredt som dekkvingene, men av og til bare halvparten så bredt. Dekkvingene er oftest parallellsidige. Beina er forholdsvis lange og slanke, og kan foldes tett inntil kroppen.
Larvene er korte og trinne, gjerne mer eller mindre hårete.
Levevis
De fleste av borebillene lever utendørs og borer i død ved. De har mikroorganismer som hjelper dem å fordøye veden. En del arter har tilpasset seg å angripe bygningstømmer og møbler, og "markhull" i treverk stammer oftest fra disse billene. De er i stand til å angripe ganske tørt og hardt treverk. Disse artene liker gjerne å ha det varmt og man finner ofte at skadene er konsentrert til varme steder, for eksempel langs varmtvannsrør. Hos noen arter kommuniserer billene ved å dunke hodet og forbrystet mot veggene i gangene de lever i. Dette gir en hørbar tikking og har gitt opphav til navn som dødningeur og veggesmeder.
Systematisk inndeling (ufullstendig artsliste)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/06/Ernobius_mollis_side.jpg/300px-Ernobius_mollis_side.jpg)
- Ordenen biller, Coleoptera
- Underordenen Polyphaga
- Infraordenen Bostrichiformia
- Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
- Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
- Underfamilien mykborebiller, Ernobiinae Pic, 1912
- Slekten Ernobius C.G. Thomson, 1859
- Underfamilien mykborebiller, Ernobiinae Pic, 1912
- Familien tyvbiller og borebiller, Ptinidae Latreille, 1802
- Overfamilien bore- og hettebiller, Bostrichoidea
- Infraordenen Bostrichiformia
- Underordenen Polyphaga
Liste over artene
- grankonglebille, Ernobius abietinus (Gyllenhal, 1808) - finnes i Norge
- Ernobius abietis (Fabricius, 1792) - finnes i Norge
- Ernobius alonsoi Ortuño & Arillo, 2007
- Ernobius alutaceus (LeConte, 1861)
- Ernobius angelinii Lohse, 1991
- Ernobius angusticollis (Ratzeburg, 1847) - finnes i Norge
- Ernobius arturi Háva & Zahradník, 2020
- Ernobius barticus Alekseev, 2014
- Ernobius benedikti Zahradnik, 2013[2]
- Ernobius besucheti Zahradnik, 2000
- Ernobius bicolor White, 1983
- Ernobius californicus Fisher, 1919
- Ernobius caudatus Van Dyke, 1923
- Ernobius collaris Fall, 1905
- Ernobius conicola Fisher, 1919
- Ernobius convergens Fall, 1905
- Ernobius crotchii Fall, 1905
- Ernobius cupressi Chobaut, 1899
- Ernobius cyprogenius Zahradnik, 2013
- Ernobius debilis LeConte, 1865
- Ernobius effetus Wickham, 1914
- Ernobius electrinus Quiel, 1910
- Ernobius explanatus (Mannerheim, 1843) - finnes i Norge
- Ernobius filicornis LeConte, 1879
- Ernobius fissuratus Fall, 1905
- Ernobius freudei Lohse, 1970
- Ernobius fulvus C.Johnson, 1975
- Ernobius gallicus C.Johnson, 1975
- Ernobius gentilis Fall, 1905
- Ernobius gigas (Mulsant & Rey, 1863)
- Ernobius gracilis LeConte, 1879
- Ernobius granulatus LeConte, 1865
- Ernobius hirsutus White, 1966
- Ernobius impressithorax Pic, 1902
- Ernobius jaroslavli Logvinovskiy, 1977
- Ernobius juniperi Chobaut, 1899
- Ernobius kailidisi Johnson, 1975
- Ernobius kiesenwetteri Schilsky, 1898
- Ernobius lacustris Fall, 1905
- Ernobius laticollis Pic, 1927
- Ernobius longicornis (Sturm, 1837) - finnes i Norge
- Ernobius lucidus (Mulsant & Rey, 1863)
- Ernobius luteipennis LeConte, 1879
- Ernobius madoni Pic, 1930
- Ernobius melanoventris Ruckes, 1957
- Ernobius minutissimus Sakai, 2002
- myk borebille, Ernobius mollis (Linnaeus, 1758) - finnes i Norge
- Ernobius montanus Fall, 1905
- Ernobius mulsanti Kiesenwetter, 1877
- Ernobius nadravicus Alekseev, 2014
- Ernobius nigrans Fall, 1905
- Ernobius nigrinus (Sturm, 1837) - finnes i Norge
- Ernobius notangicus Alekseev, 2014
- Ernobius oculeus Toskina, 2002
- Ernobius oertzeni Schilsky, 1900
- Ernobius opicus Fall, 1905
- Ernobius pallidipennis Pic, 1902
- Ernobius pallitarsis Fall, 1905
- Ernobius parens (Mulsant & Rey, 1863)
- Ernobius parvus White, 1966
- Ernobius pini (Sturm, 1837) - finnes i Norge
- Ernobius pinicola Ruckes, 1957
- Ernobius pruinosus (Mulsant & Rey, 1863)
- Ernobius punctulatus (LeConte, 1859)
- Ernobius reflexus (Mulsant & Rey, 1863)
- Ernobius robusticornis Maran, 1941
- Ernobius rufus (Illiger, 1807)
- Ernobius schedli Brown, 1932
- Ernobius simillimus Sakai, 2002
- Ernobius socialis Fall, 1905
- Ernobius subopacus Pic, 1904
- Ernobius tenuicornis LeConte, 1865
- Ernobius tristis LeConte, 1879
- Ernobius varmicus Alekseev, 2014
- Ernobius vinolasi Novoa & Baselga, 2000[3]
- Ernobius watanabei Sakai, 2002
- Ernobius youngi Arango, 2009
Referanser
- ^ «Artsdatabankens artsopplysninger». Artsdatabanken. 2. oktober 2020. Besøkt 2. oktober 2020.
- ^ Zahradník, P. (2013). Two new Ernobius species from Cyprus (Coleoptera: Bostrichoidea: Ptinidae). Arkivert 4. mars 2016 hos Wayback Machine. Arkivert 2016-03-04 hos Wayback Machine Studies and Reports, Taxonomical Series 9(2): 583-590.
- ^ Novoa, F., & Baselga, A. (2000). A new species of Ernobius Thomson (Coleoptera: Anobiidae: Ernobiinae) from the Cíes Islands, Spain. The Coleopterists Bulletin, 54(3), 403-407.
Kilder
- Silfverberg, H. 1992. Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae (Liste over Nordens biller). Helsinki.
Eksterne lenker
- (en) Ernobius i Encyclopedia of Life
- (en) Ernobius i Global Biodiversity Information Facility
- (no) Ernobius hos Artsdatabanken
- (sv) Ernobius hos Dyntaxa
- (en) Ernobius hos Fauna Europaea
- (en) Ernobius hos Fossilworks
- (en) Ernobius hos ITIS
- (en) Ernobius hos NCBI
- (en) Kategori:Ernobius – bilder, video eller lyd på Wikimedia Commons
- Ernobius – detaljert informasjon på Wikispecies