Clientela
Clientela var forholdet i antikkens Roma mellom patronus("patron") og cliens("klient"). Forholdet var hierarkisk, men forpliktelser var gjensidige. Patron var beskytteren, sponsoren og velgjøreren til klienten. Den tekniske termen for dette forholdet var patrocinium.[1] Selv om klienten typisk var av lavere sosial klasse,[2] kunne patron og klient noen ganger holde samme sosiale rang, men førstnevnte ville ha større formue, makt eller prestisje som satt han i en posisjon til å begunstige klienten med tjenester. Fra keiseren på topp til pleiberen på bunnen, ga båndene mellom disse gruppene seg utslag i den formelle juridiske definisjonen av patronens ansvar overfor klienten.[3]. Clientela-forholdet var ikke kun mellom 2 mennesker, men eksisterte også mellom romerske generaler og deres soldater, grunnlegger og koloni, og erobrer og klientstat.[4]
Referanser
- ^ Quinn, Kenneth (1982). «Poet and Audience in the Augustan Age». Aufstieg und Niedergang der römischen Welt. 30/1. s. 117. ISBN 978-3-11-008469-6. doi:10.1515/9783110844108-003.
- ^
Ripley, George, red. (1879). «Client». The American Cyclopædia.
- ^ Pollard, Elizabeth (2015). Worlds Together, Worlds Apart concise edition vol. 1. New York: W.W. Norton & Company, Inc. s. 253. ISBN 9780393250930.
- ^ Dillon, Matthew; Garland, Lynda (2005). Ancient Rome: From the Early Republic to the Assassination of Julius Caesar. Routledge. s. 87. ISBN 9780415224581.