Blackburn (West Lothian)
![Storbritannias flagg](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/83/Flag_of_the_United_Kingdom_%283-5%29.svg/22px-Flag_of_the_United_Kingdom_%283-5%29.svg.png)
![Skottlands flagg](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/10/Flag_of_Scotland.svg/22px-Flag_of_Scotland.svg.png)
![Kart](https://maps.wikimedia.org/img/osm-intl,10,55.8725,-3.62154,290x290.png?lang=local&domain=no.wikipedia.org&title=Blackburn_%28West_Lothian%29&revid=23603397&groups=_00a0cb1d7ab87f5dd04972a68c9425a326e1e9f7)
Blackburn
55°52′21″N 3°37′18″V
Blackburn (skotsk-gælisk: An Dubh Allt)[1] er en liten by[2] i West Lothian, Skottland. Den er lokalisert rundt 32 km vest for Edinburgh og 40 km øst for Glasgow langs motorveien A8. Dens nærmeste naboer er de større byene Bathgate og Livingston, som begge ligger rundt 8 km unna.[3] Befolkningstallet for 2020 er beregnet til 5730 innbyggere.[4]
Historie
Blackburn betyr «svart elv», fra angelsaksisk blæc, «svart», og burna, «elv», og var opprinnelig en henvisning til en elv i nærheten.[5] Navnet ble nedtegnet som Blachebrine i 1152 som siden ble anglifisert eller modernisert som Blackburn.[5] Som et lite industrialisert senter utviklet Blackburn seg først som et sted for framstilling av tekstilprodukter fra ull og bomull. På 1600-tallet var Blackburn mer en sammenstilling av hus og gårder enn en landsby, og ved 1691 var det rundt 40 familier som bodde her.[6] På slutten av 1700-tallet kom endringene i form av en rik landeier fra Airdrie, George Moncrieff, som kjøpte om jord og land i og ved Blackburn. I tillegg til å bygge seg et herskapshus, Blackburn House, i 1771–1772, endret han jordbrukspraksisen ved å omlegge til større, mer moderne og mer økonomiske gårdsbruk. Den opprinnelige befolkningen, småbrukerne og leietakerne, ble presset ut. Med bedre metoder for gjødsling, treplanting og krøtteravling ble landet mer produktiv, rentene gikk opp og økte inntekter til Moncrieff.[6]
Industrialiseringen begynte på midten av 1800-tallet da byen ble det fremste senteret for kullgruvedrift i Skottland.[5] Det førte til en rask og stor vekst i befolkningen. Gammel statistikk forteller at på 1790-tallet var det en bomullsfabrikk som sysselsatte 120 menn, kvinner og barn. Utover mot slutten av 1800-tallet dalte framstillingen av ullprodukter og veverne fant seg jobber i kullindustrien.[6]
Tidlig på 1960-tallet besluttet British Motor Corporation (i 1968 slått sammen som et underselskap av Leyland Motors) å bygge en bilfabrikk på et sted mellom Blackburn og Bathgate. Denne industrien skulle bøte på tapte arbeidsplasser fra nedgangen i kullindustrien. Byrådet besluttet å ta imot sin andel av befolkningsoverskudd fra Glasgow og Blackburn skulle bli senteret for tilstrømningen av industriarbeiderne. Fra 1961 steg den lokale befolkningen fra 4302 til mer enn det dobbelte i løpet av fire år.[5] 500 ny hus ble bygget, et nytt kjøpesenter, to nye skoler, et hotell og et nytt sirkulært bibliotek. Det var planlagt en vekst fra 4 000 til 10 000 innbyggere.[6]
Veksten stoppet opp. Fabrikken for potetgullmerket Highlander Crisps (framstilt av italienske San Carlo Gruppo Alimentare) var opprinnelig basert i Blackburn fram til motorveien M8 ble bygget i 1965. Fabrikken flyttet da til industriområdet Whitehill i Bathgate. British Leyland klarte ikke å opprettholde produksjonen og bilfabrikken ble stengt i 1986. Det førte til en generell tilbakegang for området, og flere av husene som ble bygget på 1960-tallet ble revet. Nedgangen førte til rask fall i befolkningen igjen da lokalmyndighetene fikk vanskeligheter med å skaffe nye arbeidsplasser. Dog ble jernbanestasjonen ved Bathgate ble åpnet på nytt i 1986 og den 30 minutter reisen til Edinburgh har tiltrukket seg pendlere til å bosette seg i Blackburn. Ved 2001 var befolkningen på 4 810 innbyggere, nær på samme nivå som på begynnelsen av 1960-tallet, og økt lite fram til 2014 da den er beregnet til 5 470 innbyggere.[7] Dagens situasjon er oppsummert som følgende: «Ingen kan nekte for at Blackburn har mange problemer, arbeidsledighet, vandalisme, dårlige boliger, mangel på offentlige anlegg, men i dag ser kanskje framtiden noe lysere ut enn den har vært det siste tiåret.» [6]
Utdannelse
St Kentigern's Academy er en stor katolsk skole med elever fra en rekke byer i området.[8] En annen skole er Bathgate Academy som er lokalisert 3 km fra Blackburn. Det er i tillegg tre grunnskoler: Murrayfield Primary, Our Lady of Lourdes Primary, og Blackburn Primary, foruten en kombinert grunn- og videregående spesialskole ved navn Pinewood School.
Kjente person fra Blackburn
- Susan Boyle, sanger og deltaker i talentkonkurransen Britain's Got Talent.
Referanser
- ^ An Stòr-dàta Briathrachais
- ^ «Blackburn» Arkivert 12. juni 2009 hos Wayback Machine., VisitScotland
- ^ «Blackburn West Lothian», Vision of Britain
- ^ «Mid-2020 Population Estimates for Settlements and Localities in Scotland». National Records of Scotland. 31 mars 2022
- ^ a b c d «Blackburn - A Dramatic History», Scotland.com
- ^ a b c d e «Blackburn’s History» Arkivert 24. juni 2016 hos Wayback Machine., Blackburn Community Action, 29. oktober 2013
- ^ «Blackburn (West Lothian)», City Population
- ^ St. Kentigern's Academy Arkivert 4. juni 2016 hos Wayback Machine., offisielt nettsted
Eksterne lenker
- (en) Blackburn, West Lothian – kategori av bilder, video eller lyd på Commons
- Blackburns samfunnsnettsted Arkivert 17. november 2019 hos Wayback Machine.
- Sognekirkene for Blackburn og Seafield Arkivert 3. mars 2016 hos Wayback Machine.
- Blackburn Connected Library Arkivert 3. mars 2012 hos Wayback Machine.
- Blackburn United Football Club