Uroš Predić
Uroš Predić | |
![]() | |
Született |
Orlód |
Elhunyt |
Belgrád |
Állampolgársága |
|
Foglalkozása | festőművész |
Iskolái | Bécsi Képzőművészeti Akadémia (1876–1880) |
![]() | |
Uroš Predić aláírása | |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Uroš Predić témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Uroš Predić (Урош Предић, Predics Uros – Orlód, 1857. november 25. – Belgrád, 1953. február 11.) a 19. század végének és a 20. század első felének egyik legnagyobb hatású akadémikus (realista) szerb festője.
Életpályája
Édesapja Petar Predić görögkeleti (ortodox) lelkész volt Orlódon. Előbb szülőfalujában, majd Cserépalján szerb nyelvű elemi iskolába járt. A középiskolai tanulmányait a pancsovai Magyar Királyi Állami Reálgimnáziumban végezte (1869–1876). Szerb ösztöndíjjal Bécsbe ment a Művészeti Akadémiára festészet tanulni. Nagy hatással volt rá a történeti festészet professzora Christian Griepenkerl (1839–1912). Egy portréjáért Gundel-díjat kapott (A haragos kislány – 1879).[7] Akadémia tanulmányai befejeztével (1880) mestere magánstúdiójában dolgozott, és az Akadémia asszisztense volt (1883–1885). Azokban az években Gripenkerl Theophil Edvard von Hansen (1813–1891) építésszel együtt dolgozva a bécsi parlament 13 frízét festette meg, amely munkában Predić is részt vett.[8]
Családi kötelességei haza szólították a magyarországi Bánátba. Orlódon egy sor képet festett a falusi parasztemberekről (1885–1889). A Szerb Királyságba, Belgrádba költözött (1890), s haláláig ott volt az állandó otthona, bár onnan is hosszabb-rövidebb ideig Újvidéken (1890), majd Óbecsén (1893) és ismét évekre Orlódon tartózkodott (1894–1909). Ezekben az években több mint 60 festményt festett; az életében készített ikonosztázionok (Óbecse (1889–1893), Perlasz (1894–1898), Orlód (1926–1928), Grgeteg-kolostor (1901–1902), Ruma, Pancsova (1908)…) mintegy 1000 ikonjának legtöbbjét ekkor festette. Oltárképeinek művészi szépsége, értéke alapján a közelmúlt évszázadainak egyik legjelentősebb szerb ikonfestője lett. A szerb történelem eseményeit megjelenítő képeivel nemzete egyik szeretett és ismert művészeként ismerték és ismerik ma is.
Visszatérve Belgrádba már folyamatosabban, haláláig a városban élt (1909–1953). Egy-egy elvállalt festői feladat teljesítésére, vagy képei kiállításának megnyitójára hagyta el a fővárost. Így rövidebb ideig tartózkodott Óbecsén (1923), a Bogdan Dunđerski kastélyhoz épült kápolna ikonjainak elhelyezésekor.[9]
Az egyik alapítója volt a művészek „Lada”-Társaságnak (1904), melynek hosszú ideig elnöki tisztét töltötte be. A Szerb Királyi Akadémia tagjának választották (1909/1910), és ugyancsak alapítója és első elnöke volt Belgrádban a Képzőművész Egyesületnek (1919). Képeivel részt vett az 1889-es párizsi világkiállításon. Önálló kiállításai voltak: Belgrád (1888, 1910, 1920, 1949), Újvidék, Karlóca, Pancsova és Versec (1890).
Haláláig fáradhatatlanul dolgozott. Néhány hónappal halála előtt elesett, és eltörte a lábát. Belgrádban hunyt el 96. életévében. Kívánsága szerint szülőfalujában, a bánáti Orlódon temették el.
Alkotásai (válogatás)
- Torony a holdfényben (1874 – Kula na mesečini)
- Fiú a kirakat előtt (1879 – Decak pred izlogom)
- A Kutina-dülő Orlódon (1880 – Kutina kod Orlovata)
- Látomás a felhőkben (1887 – Vizija u oblacima)
- Árva az anyja sírjánál (1888 – Siroče na majčinom grobu)
- A kis filozófus (1888)
- Vidám cimborák (1888/1889? – Vesela braća)
- Hercegovinai menekülők (1889 – Hercegovački begunci)
- Amoretti (1891)
- Lázár cár lemond a földi királyságról (1900 – Knez Lazar se ordiče zemaljskog carstva)
- Betekintés a rózsakapun (1916 – Pogled kroz luk ruža)
- Akt (1917)
- Lány a kútnál (1918; 1936 – Devojka na studencu)
- A koszovói lány (1919 – Kosovka devojka)
- Szent Száva megáldja a szerbeket (1921– Sv. Sava blagosilja Srpchad)
- Szent Miklós megmenti a hajótörötteket (1932)
- Portrékból:
- A haragos kislány (1887)
- Szorgalmas kezek
- Morva lány (Lány kékben –1879/1880)
- Olasz lányka (1882)
- A szép Ágnes (1882)
- Natalia királynő (1890)
- Aleksandar Karadjordjevic herceg
- Nikola Markovic (1891)
- Milan Savić (1900)
- Asszony fehérben (1905)
- Bogdan Dundjerski, óbecsei földbirtokos (1908)
- Zorka Predić Popović (1911)
- Kislányportré (1912)
- Nikola Nestorovic (1914)
- Önarckép (1916)
- Olga Kosanovič (1916)
- Marko Murat (1919)
- Djordje Jovanovic, szobrász (1919)
- Zivojin Misic tábornagy
- Jovan Zuovic (1921)
- Petar I Karadjordjević király (1921)
- Irinej Ćirić püspök (1923)
- Konstanrin Danil
- Zagorka (1937)
Jegyzetek
- ↑ a b The Fine Art Archive. (Hozzáférés: 2021. április 1.)
- ↑ Web umenia (szlovák, cseh és angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ RKDartists (holland nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Faceted Application of Subject Terminology. (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Frick Art Research Library Photoarchive
- ↑ opac.vatlib.it (angol, olasz és japán nyelven)
- ↑ A Gundel-díj a bécsi Képzőművészeti Akadémián, 6 művészeti osztályából kiosztásra kerülő képzőművészeti díj, amit Paul Anton von Gundel udvari tanácsos 1782-ben alapított.
- ↑ A frízek, benne Predić alkotásai, a második világháború alatt megsemmisültek. Úgy tudott, hogy a mitológiai és az antik történelmi témájú képek közül ő festette a „Nesztór, Pülosz öreg királya csitítja tanítványát, az Agamemnónra haragvó Akhileuszt ”, a „Numa Pompilius”, a „Lükurgosz, a jogalkotó”, az „Eumenész király a római szenátus előtt”, a „Cicero és Catilina”, az „Arisztotelész II. Philipposz makedón király udvarában” és a „Constantinus szabadságot ad a keresztényeknek” című történeti jeleneteket.Uroš Predić
- ↑ Bogdan Dunđerski (1861–1943) a Vajdaság bácskai-részének legnagyobb földbirtokosa volt. Görögkeleti vallású, szerb hazafiként mint a magyar parlament tagja, politikájával és gazdasági hatalmával mindig nemzete érdekeit képviselte, szolgálta. Fiatalon barátság alakult ki közte és Uroš Predić közt. Az 1920-as évek elején Dunđerski a Bácska keleti részén, Becse és Topolya között, Becsétől 14 km-re, 65 hektárnyi területen épületegyüttest (kastély, lovarda, kis-kastély, kiszolgáló létesítmények) építtetett. Sikerült megnyernie Predić-et arra, hogy a kastély parkjában a (temetkezési)kápolna ikonosztázionjának képeit megfesse. Az elkészült alkotások – hasonlóan az orlódi templom ikonosztázához – már kevésbé díszesek, ám értékében kimagasló művészi alkotások, amelyen megfigyelhetők Uroš Predićnek a romantikus realizmus formavilágától kissé távolodó művészi törekvései. A két férfi barátsága, ha nem is volt töretlen, de Dunđerski haláláig élő maradt. A II. világháború után Predić a „természetes nemességű” és „kisugárzó teljesítményei által… vonzó” barátjáról írt, és úgy emlékezett, hogy soha és sehol nem érezte oly boldognak és elégedettnek magát, mint a Becsén eltöltött napok alatt.
Fordítás
Ez a szócikk részben vagy egészben az Uroš Predić című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Források
- Ismerjük meg EGYMÁST! – Predić, Uroš – a 75. személy életadatai – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- Az ikonfestő Uroš Predić – szerb videó angol felirattal – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
További információk
- Uroš Predić – szerb videó – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- Uroš Predić– szerb – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- Uroš Predić Archiválva 2014. október 26-i dátummal a Wayback Machine-ben – szerb, képekkel! – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- Petar Meseldzija: Uroš Predić (Orlovat 1857 – Belgrade 1953) Archiválva 2014. október 26-i dátummal a Wayback Machine-ben – Muddy Colors an illustration collective, 2012. február 27.-i közlés – angol, több képpel! – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- Uroš Predić élete és művészete – szerb videófilm – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- Uroš Predić – képei és képek éltéből – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- A becsei ikonosztáz – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- A perlaszi ortodox templom – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- A Grgeteg kolostor – templombelső és kripta – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- A Grgeteg kolostortemplom ikonosztáza – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- A pancsevói ikonosztáz – szerb nyelvű videó – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- Az orlódi templom ikonosztáza, ikonjai – panoramio képek – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
- Pavle „Paja” Jovanović és Uroš Predić portrék Archiválva 2014. október 26-i dátummal a Wayback Machine-ben – Matica Srpska képtára, Újvidéki Múzeum – Hozzáférés ideje: 2012. október 12.
Képek
- A Grgeteg-kolostor ikonosztázionja
- A Jézus képe a Grgeteg-kolostor ikonosztázionjából
- A rumi ikonosztázion
- Jézus képe a rumai ikonosztázionból
- Részlet a rumi ikonosztázionból
- Részlet a rumi ikonosztázionból (a király-ajtó jobbszárnya)
- A Dodola lelocsolása. (1892) (Esővarázslás a faluban.)
![Commons:Category:Uros Predic](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/50px-Commons-logo.svg.png)