Théodore de Banville
Théodore de Banville | |
![]() | |
Született | Étienne Jean Baptiste Claude Théodore Faullain de Banville 1823. március 14.[1][2][3][4][5] Moulins[6] |
Elhunyt | 1891. március 13. (67 évesen)[1][2][3][4][7] Párizs 6. kerülete |
Állampolgársága | francia[8] |
Foglalkozása | |
Iskolái | Lycée Condorcet |
Sírhelye | Montparnasse-i temető (13) |
![]() | |
Théodore de Banville aláírása | |
| |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Théodore de Banville témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Théodore Faullain de Banville (Moulins, 1823. március 14. – Párizs, 1891. március 13.) francia költő, drámaíró, színikritikus.
Életrajza
Victor Hugo és Théophile Gautier romantikus szellemű követője. Kitűnő verselő, akinek prózája is csupa csín és kecsesség. Több életrajzi cikken kívül számos költeményt írt különféle címek alatt: Les Caryatides (1842), Les Stalactites (1836), Les Odelettes (1856), Odes funambulesques (1857 és 1880), Les Exilés (1866), Nouvelles odes funambulesques (1868), Idylles prussiennes 1870-71 (1872), Trente-six ballades joyeuses (1873), Poésies: Occidentales. Rimes dorées (1875). Több párizsi színpad számára írt darabokat, mint például a Le feuilleton d'Aristophane (1852) és a Le cousin du roi (1875) címűeket, mind a kettőt Boyer-vel együtt. Le beau Léandre (versben, 1856), La pomme (1865) és Gringoire (1866), mely a magyar színpadoknak is állandó, kedvelt darabja, fordította E. D. Budapest, 1881. Említendők továbbá prózai elbeszélő művei, mint: Les pauvres saltimbanques (1853), La vie d'une comédienne (1855), Esquisses parisiennes (1859), Les fourberies de Nérine (1864), Les Parisiens de Paris (1866) stb. Mint színműbíráló 1869-től a Le National napilapnál dolgozott. Összegyüjtött munkái: Comédies (1878) és Poésies complètes (1879, 3 kötet)
Magyarul
- Banville Tódor: Gringoire. Vígjáték; ford. E. D. [Paulay Ede]; Pfeifer, Pest, 1872 (A Nemzeti Színház könyvtára)
- Gringoire. Színmű; ford. Csepreghy Lajos; Vass, Bp., 1898 (Fővárosi színházak műsora)
Jegyzetek
- ↑ a b Francia Nemzeti Könyvtár: BnF források (francia nyelven). (Hozzáférés: 2015. október 10.)
- ↑ a b SNAC (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ a b Encyclopædia Britannica (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ a b International Music Score Library Project. (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Find a Grave (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ Nagy szovjet enciklopédia (1969–1978), Банвиль Теодор де, 2015. szeptember 28.
- ↑ ISFDB (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. október 9.)
- ↑ LIBRIS, 2012. szeptember 25. (Hozzáférés: 2018. augusztus 24.)
Források
- Bokor József (szerk.). Banville, A Pallas nagy lexikona. Arcanum: FolioNET (1893–1897, 1998.). ISBN 963 85923 2 X
Irodalomportál
Franciaország-portál