Tatrang (település)
Tatrang (Tărlungeni) | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Történelmi régió | Erdély | ||
Fejlesztési régió | Közép-romániai fejlesztési régió | ||
Megye | Brassó | ||
Község | Tatrang | ||
Rang | községközpont | ||
Irányítószám | 507220 | ||
Körzethívószám | 0x68[1] | ||
SIRUTA-kód | 42012 | ||
Népesség | |||
Népesség | 6719 fő (2021. dec. 1.) | ||
Magyar lakosság | 1150 (2011)[2] | ||
Népsűrűség | 49,53 fő/km² | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 620 m | ||
Terület | 135,66 km² | ||
Időzóna | EET, UTC+2 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
![]() | Nem tévesztendő össze a következővel: Tatrang (folyó). |
Tatrang (románul Tărlungeni) Románia, azon belül Brassó megye egyik községe. Az ún. barcasági csángók, azon belül a hétfalusi csángók egyik legnagyobb települése Négyfalu mellett.
2002-ben összesen 7399 lakosa volt, ebből román 4061, magyar 2538, cigány 790, ukrán 2, német 6, török 1, zsidó 1.
A község polgármestere Kiss József (RMDSZ), annak ellenére, hogy a magyarság számbeli kisebbségben van.
Története
1427-ben Tatrang néven említik először. Középkori katolikus lakossága a reformáció idején lutheránus vallású lett.
1910-ben 3556 lakosa volt, ebből 2157 magyar, 1243 román, 140 cigány és 16 német.
A trianoni békeszerződésig Brassó vármegye Hétfalusi járásához tartozott.
A hétfalusi csángók („barcasági magyarok”), Siebendörfer vagy Șapte Sate-i csángók a XI. századi magyar-besenyő határőrök maradékai, akik a Barcaság délkeleti szegletében, Brassó közelében Bácsfalu, Türkös, Csernátfalu, Hosszúfalu (ma: Szecsele), Brassótól távolabb Tatrang, Zajzon és Pürkerec önálló településein laknak. E területeken ők lakják Apáca, Krizba, Barcaújfalu, Halmágy és Székelyzsombor falvakat is. Az eredetileg gyér határőr-lakosság a kora Árpád-korban a Dél-Erdélyben lakó székelyekkel gyarapodott és mai településeik a XIII. században alakultak ki. Az oklevelek csak "székelyeknek" nevezik őket. A szabad jogállású Hétfalu eredetileg királyi birtok volt, amely lakosságának egy részét a környékükre betelepített szászok jobbágysorba süllyesztettek. Mivel kevés termőföldjük maradt, a szomszédos szász községekben vállaltak munkát és fakitermeléssel foglalkoztak. A múlt század második felében a jobb megélhetés reményében sokuk a Regátba vándorolt ki, ahol a '30-as évekig a városi személyfuvarozást nagyrészt ők látták el.
Híres tatrangiak
- Fóris István romániai magyar kommunista politikus, újságíró.
- Itt tanított Kittenberger Kálmán Afrika-kutató, zoológus, vadászíró.
- Itt született Mezei Sándor (1919. január 17.) agrármérnök, mezőgazdasági szakíró, iskolaszervező pedagógus.
- Itt született Tompa István (1924. február 9.) közgazdász, politikus és író.
Jegyzetek
Források
- Léstyán Ferenc: Megszentelt kövek: A középkori erdélyi püspökség templomai I–II. 2. bőv. kiadás. Gyulafehérvár: Római Katolikus Érsekség. 2000. ISBN 973-9203-56-6
- https://web.archive.org/web/20120917111934/http://istvandr.kiszely.hu/ostortenet/014.html
Kapcsolódó szócikkek
Erdély-portál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap