Savoyai Mária Klotild szárd királyi hercegnő
Savoyai Mária Klotild | |
![]() | |
Uralkodóház | Savoya–Carignanói |
Született | 1843. március 2. Torino, Savoya, Szárd Királyság |
Elhunyt | 1911. június 25. (68 évesen) Moncalieri, Olaszország |
Nyughelye | Supergai bazilika |
Édesapja | II. Viktor Emánuel szárd–piemonti király |
Édesanyja | Ausztriai Mária Adelheid |
Házastársa | Napoléon Jérôme Bonaparte |
Gyermekei | Napoléon Victor Bonaparte Louis Bonaparte Maria Letizia Bonaparte, Aosta hercegnéje |
Vallása | római katolikus |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Savoyai Mária Klotild témájú médiaállományokat. |
![]() | Ez a szócikk Mária Klotild (1843–1911) szárd királyi hercegnőről szól, nem tévesztendő távoli rokonával, a Bourbon-házból való Mária Klotild (1759–1802) szárd királynéval. |
Savoyai Mária Klotild (Torino, Savoya, Szárd Királyság, 1843. március 2. – Moncalieri, Olaszország, 1911. június 25.), II. Viktor Emánuel szárd–piemonti király (később olasz király) és első felesége, Ausztriai Mária Adelheid királyné elsőszülött gyermeke, Napoléon Jérôme Bonaparte herceg felesége. A római katolikus egyház tiszteletbeli alakja, amióta XII. Piusz pápa az „Isten szolgája” címmel ruházta fel, ami az első lépés a boldoggá avatás felé.[1]
Életrajza
Családja
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d8/Their-royal-highnesses.jpg/190px-Their-royal-highnesses.jpg)
A hercegnő 1843. március 2-án született a torinói királyi palotában Ludovika Terézia Mária Klotild, olaszul: Ludovica Teresa Maria Clotilde néven. Ő volt szülei, II. Viktor Emánuel szárd–piemonti király és Ausztriai Mária Adelheid királyné hét gyermeke közül az elsőszülött. Édesanyja volt apja első felesége, egyben első-unokatestvére. Édesapja később, 1861-től az egységes Olaszország első királya lett.
Mária Klotild testvérei közül rajta kívül csak további három élte meg a felnőttkort, ők később mind magas rangú személyek lettek: I. Umbertó olasz király (1844–1900), I. Amadé spanyol király (1845–1890) és Mária Pia portugál királyné (1847–1911). Édesanyjuk gyermekágyi láztól bekövetkezett 1855-ös halálát követően apjuk újból frigyre lépett. 1869-ben kötött morganatikus házasságot korábbi szeretőjével, Rosa Vercellanával. A vele való kapcsolatából további két gyermeke született, ám ezen felül számos törvénytelen gyermeke volt még más szeretőitől.
Házassága
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5d/Prince_Napol%C3%A9on-J%C3%A9r%C3%B4me_Bonaparte_et_%C3%A9pouse.jpg/210px-Prince_Napol%C3%A9on-J%C3%A9r%C3%B4me_Bonaparte_et_%C3%A9pouse.jpg)
A hercegnő 1859. január 30-án házasodott össze Torinóban Napoléon Jérôme Bonaparte herceggel. A herceg a korábbi I. Napóleon francia császár unokaöccse volt, Jérôme Bonaparte és Württembergi Katalin legkisebb fia. A házasság megkötésekor Mária Klotild mindössze tizenöt esztendős volt, míg a herceg már betöltötte a harminckilencet. Napoléon titulusát tekintve francia és montforti herceg, egyúttal Moncalieri grófja volt. Később, amikor 1879-ben az angol–zulu háború egyik ütközete során elhunyt a trónigénylő, Louis Napoléon herceg, III. Napóleon francia császár egyetlen fia, akkor ő lett a Bonaparte-ház feje és a császári trón igénylője.
Házasságuk boldogtalan volt. Mária Klotild csendesebb, visszahúzódóbb, kötelességtudóbb személyisége nehezen fért meg férje szórakozott életmódjával. Kapcsolatuk boldogtalanságának másik jelentős tényezője a kettőjük közötti több mint húsz évnyi korkülönbség volt. A házasság megkötését a fiatal Mária Klotild hevesen ellenezte, ám végül belement a frigybe. A viszonyt mások is helytelenítették: Franciaországban egy elefánt és egy gazella viszonyához hasonlították őket, révén, hogy mindketten rendelkeztek uralkodóházaik jellegzetes külső vonásaikkal – a herceg sötétbarna hajú, zömök és testes, míg a hercegné szőke, alacsony és vékony volt.
A Francia Császárságban
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3e/Maria_Clotilde_with_her_daughter_Maria_Letizia.png/220px-Maria_Clotilde_with_her_daughter_Maria_Letizia.png)
A házasság a franciák és az olaszok körében is népszerűtlen lett. Utóbbiak úgy érezték, hogy királyuk leányát kiházasították a Bonaparte-ház egy népszerűtlen tagjával, míg francia részről szintén rossz szemmel tekintettek a hercegre, aki közismert volt számos szeretőjéről, akikről házassága megkötését követően sem mondott le. Hivatalos párizsi fogadásukra 1859. február 4-én került sor a résztvevők rideg fogadtatásában. Az idegenkedés nem Mária Klotild ellen irányult, hanem a férjével szembeni ellenszenv okán. Mária Klotildot egész életében tisztelet övezte és nagy népszerűségnek örvendet: ő volt a jámbor, jótékonykodó hercegnő, aki egy boldogtalan házasság csapdájába esett. Kapcsolatukból az évek során három gyermek: Napoléon Victor (1862), Louis (1864) és Maria Letizia (1866) születtek.
Mária Klotildot nagyon büszkének, kötelességtudónak, egyúttal bigottnak írták le kortársai. III. Napóleon császár felesége, Eugénie de Montijo ekkor a kor divatjának egyik meghatározó alakja volt. A hagyományokat örző hercegné többször felhívta a császárné figyelmét az általa helyesnek vélt öltözködésre, jelezvén, hogy uralkodói hitveshez méltón kell megjelennie. Egy alkalommal, amikor Eugénia fáradságra panaszkodott a francia kormány által kijelölt túl sok szereplése miatt, Mária Klotild azt mondta neki: „ne bánkódj, mi erre születtünk”.[2]
Későbbi élete
A Második Francia Császárság 1870-es bukásakor Mária Klotild kezdetben megtagadta, hogy elhagyja Párizst, a menekülést ugyanis méltatlannak találta rangjához. A kibontakozó zavargások azonban arra kényszerítették, hogy családjával együtt a Genfi-tó melletti Prangins városában lévő birtokukra menjenek, végleg elhagyva az országot. 1878-ban, édesapja, II. Viktor Emánuel olasz király halálakor leányával visszatért szülővárosába, hogy a Castello di Moncalieriben lakjanak. Két fia többnyire apjukkal volt. A hercegné élete utolsó húsz évében visszavonultan élt, ideje nagy részét a vallásnak szentelte és jótékonykodással töltötte. Végül 1911. június 25-én, hatvannyolc éves korában hunyt el az olaszországi Moncalieriben. Maradványait a supergai bazilikában helyezték el. Temetésén részt vett III. Viktor Emánuel és Ilona királyné is. Emlékét őrzi az 1861-es Egyesült Államokban tett utazása során róla elnevezett Savoy falu, Illinois álamban.
Gyermekei
Gyermeke | Született | Elhunyt | Megjegyzés | |
---|---|---|---|---|
1. | Napoléon Victor Jérôme Frédéric Bonaparte | 1862. július 18. | 1926. május 3. | Montfort hercege és apját követvén a Bonaparte-ház feje. 1910-ben házasodott össze II. Lipót belga király leányával, Klementinával, akitől két gyermeke is született.[3] |
2. | Napoleon Louis Josef Jérôme Bonaparte | 1864. július 16. | 1932. október 14. | Orosz altábornagy és Jereván kormányzója. Nem házasodott meg és nem születtek gyermekei.[4] |
3. | Marie Laetitia Eugénie Catherine Adélaïde Bonaparte | 1866. november 20. | 1926. október 25. | 1888-ban házasodott össze megözvegyült nagybátyjával, anyja testvérével, a korábbi I. Amadé spanyol királlyal, Aosta hercegével. Házasságukból egy fiúgyermek született.[5] |
Jegyzetek
- ↑ Madmonarchist: The Mad Monarchist: Servant of God Princess Maria Clotilde of Savoy. The Mad Monarchist , 2011. június 22. (Hozzáférés: 2020. november 9.)
- ↑ Chase, W.B. (18 July 1920), "How An Empress Was Snubbed", The New York Times
- ↑ Napoléon V Victor Bonaparte-Moncalieri, Prince Napoleon (angol nyelven) (html). Geni.com
- ↑ Luis Napoleon Joseph Bonaparte (Bonaparte-Moncalieri) (angol nyelven) (html). Geni.com
- ↑ Marie Létizia Eugénie Catherine Adélaïde Bonaparte, Duchess of Aosta (angol nyelven) (html). Geni.com
|
Történelemportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap