Sárgacsőrű kenderike
![]() | ||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() | ||||||||||||||||||
Természetvédelmi státusz | ||||||||||||||||||
Nem fenyegetett![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||||||||||||||||
Magyarországon védett Természetvédelmi érték: 25 000 Ft | ||||||||||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||||||||||
| ||||||||||||||||||
Tudományos név | ||||||||||||||||||
Linaria flavirostris (Linnaeus, 1758) | ||||||||||||||||||
Szinonimák | ||||||||||||||||||
Téli kenderike | ||||||||||||||||||
Elterjedés | ||||||||||||||||||
![]() A sárgacsőrű kenderike elterjedési területe nyári költőhely egész éves téli | ||||||||||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Sárgacsőrű kenderike témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Sárgacsőrű kenderike témájú médiaállományokat és Sárgacsőrű kenderike témájú kategóriát. |
A sárgacsőrű kenderike régiesen téli kenderike (Linaria flavirostris) a madarak osztályának verébalakúak (Passeriformes) rendjébe és a pintyfélék (Fringillidae) családjába tartozó faj.[1][2]
Rendszerezése
A fajt Carl von Linné svéd természettudós írta le 1758-ban, a Fringilla nembe Fringilla flavirostris néven. Sorolták a Carduelis nembe Carduelis flavirostris néven is.[3]
Alfaja
- Linaria flavirostris altaica (Sushkin, 1925)
- Linaria flavirostris bensonorum (R. Meinertzhagen, 1934)
- Linaria flavirostris brevirostris (Bonaparte, 1855)
- Linaria flavirostris flavirostris (Linnaeus, 1758)
- Linaria flavirostris kirghizorum (Sushkin, 1925)
- Linaria flavirostris korejevi (Zarudny & Harms, 1914)
- Linaria flavirostris miniakensis (A. Jacobi, 1923)
- Linaria flavirostris montanella (Hume, 1873)
- Linaria flavirostris pamirensis (Zarudny & Harms, 1914)
- Linaria flavirostris pipilans (Latham, 1787)
- Linaria flavirostris rufostrigata (Walton, 1905)[2]
Előfordulása
Európában Skandináviában, Írországban és Skóciában él. Ázsia nagy részén is előfordul. Természetes élőhelyei a száraz, nyílt füves területek, törpenyíresek, alpin rétek, ritkán tundrákon is előfordul. Vonuló faj.[4]
Kárpát-medencei előfordulása
Magyarországon rendszeres vendég, október és március között. A Duna mentén és a Tiszántúlon fordul elő gyakrabban.[5]
Megjelenése
Testhossza 14 centiméter, szárnyfesztávolsága 22-24 centiméter, testtömege 13-18 gramm.[5] A magevőkre jellemző kúpos csőrrel rendelkezik, mely sárga színű.
Életmódja
Erős csőrével a fák és növények magvait fogyasztja, fészkelés idején a fiókáit rovarokkal és pókokkal eteti.[5]
Szaporodása
Többnyire talajon, vagy bokrok közé a tojó építi a fészket. Fészekalja 4-7 tojásból áll,[5] melyen a tojó költ 12-13 napig, a fiókák még két hétig fészeklakók.
![]() ![]() |
Természetvédelmi helyzete
Az elterjedési területe rendkívül nagy, egyedszáma ugyan csökken, de még is nagy. A Természetvédelmi Világszövetség Vörös listáján nem fenyegetett fajként szerepel.[4] Magyarországon védett, természetvédelmi értéke 25 000 forint forint.[5]
Jegyzetek
- ↑ A Jboyd.net rendszerbesorolása. (Hozzáférés: 2022. január 20.)
- ↑ a b A taxon adatlapja az ITIS adatbázisában. Integrated Taxonomic Information System. (Hozzáférés: 2022. január 20.)
- ↑ Avibase. (Hozzáférés: 2022. január 20.)
- ↑ a b A faj adatlapja a BirdLife International oldalán. (Hozzáférés: 2020. január 20.)
- ↑ a b c d e Magyar Madártani és Természetvédelmi Egyesület. (Hozzáférés: 2020. január 19.)
Források
- A faj szerepel a Természetvédelmi Világszövetség Vörös Listáján. IUCN. (Hozzáférés: 2022. január 20.)
További információk
- Képek az interneten a fajról
- Ibc.lynxeds.com - videók a fajról
- Xeno-canto.org - a faj hangja és elterjedési területe
Madárportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap