Květa Legátová
Květa Legátová | |
Született | Věra Hofmanová 1919. november 3. Podolí, Csehország |
Elhunyt | 2012. december 22. (93 évesen) Brno, ![]() |
Álneve |
|
Állampolgársága | cseh[1] |
Nemzetisége | cseh |
Foglalkozása |
|
Iskolái | Masaryk University Faculty of Education |
| |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Květa Legátová, valódi nevén Věra Hofmanová (Podolí, 1919. november 3. – Brno, 2012. december 22.) cseh író, tanár. Munkássága az 1950-es évektől a 2000-es évekig ívelt át.[2] Legismertebb munkáját, egy 2001-es „Želary” című novellás- és esszégyűjteményét, valamint 2002-ben megjelent könyvét, a „Jozova Hanule” adaptálták a 2003-as Želary című filmbe.[2] A filmet 2004-ben Oscar-díjra jelölték a legjobb idegen nyelvű film kategóriában.[3]
Élete
Věra Hofmanová Podolíban született, 2012. december 22-én.[2] Miután 1938-ban elvégezte a brünni reálgimnáziumot, cseh és német nyelvet kezdett tanulni a brünni Masaryk Egyetem Bölcsészettudományi Karán. Az egyetemek bezárása után gyorstanfolyamot végzett egy üzleti iskolában, majd gépíróként kezdett dolgozni a Valašské Meziříčí-i adóhivatalban, rövid ideig németet tanított a brnói konzervatóriumban(wd), majd a Staré Brno-i(wd)[4] fegyvergyárban dolgozott.[5] Tanulmányait 1946-ban a Masaryk Egyetemen fejezte be. Politikailag megbízhatatlan volt, különböző iskolákban tanított Valašsko-n(wd) és Morvaországban, különösen Kopanice(wd) környékén, ahonnan ötleteket merített verbális alkotásaihoz. 1953 és 1958 között a brünni Felsőfokú Pedagógiai Iskolában külsős matematikát és fizikát tanult. 1954-1978 között a brünni Középiskolai Könyvtári Iskolában tanított.[6] Nyugdíjba vonulása után az írásnak és az állatvédelemnek szentelte magát, 2012-ben halt meg 93 éves korában.[7]
Munkái
Fiatal kora óta aktív az irodalomban, verseket, színdarabokat, párbeszédeket és vázlatokat írt. Műveit különféle álnevekkel írta alá, a hatvanas-hetvenes évek fordulójáig a Věra Podhorná, egyes források szerint Ela Tomášková, később Květa Legátová álnevet használta. Az 1940-es években rádiózásba kezdett, kapcsolatban állt például František Kožíkkal(wd). Az 1950-es években időnként publikált a Host do domuban[8], majd 1957-ben a Dokořán almanachban kiadott egy fejezetet leendő Želary című könyvéből. Ugyanebben az évben jelent meg a Postavičky novelláskötete, 1961-ben pedig a Korda Dabrová című regény. Želary novelláskötete csak 2001-ben jelent meg, amiért megkapta az Irodalmi Állami Díjat. 2002-ben jelent meg Jozova Hanule című regénye és ez alapján, 2003-ban készült a Želary című film.
Bibliográfia
- Postavičky, 1957, novellák (Věra Podhorná álnéven)
- Korda Dabrová, 1961, regény (Věra Podhorná álnéven)
- Želary, 2001, novellák[9]
- Jozova Hanule, 2002, novella[10]
- Szégyenlős szerelem – Novella, Budapest, 2004 · ISBN 9639442216 · Fordította: V. Detre Zsuzsa
- Román v dopisech, 2002, novellák
- Pro každého nebe, 2003, rozhlasové hry[11]
- Posedlá a jiné hry, 2004, rádiójátékok
- Nic není tak prosté, 2006, detektivky[12]
- Mušle a jiné odposlechy, 2007, novellák
- Mimo tento čas, 2008, rozhlasové hry
- Návraty do Želar, 2009, rozhovory s Dorou Kaprálovou(wd)
Rádiós produkciók és műsorok
Az évek során a Csehszlovák Rádió brnói stúdiója több szkeccsét és színdarabját is leforgatta, például a Dvě (Kettő), 1940; Splněná přání (Teljesült kívánságok), 1948; Pohádka o Jeseňce (Őszi mese), 1958; Sestra (Nővér), 1963; Zajatec (A fogoly), 1968; Vražda v lomu (Gyilkosság a kőbányában), 1970. Az 1990-es években a Prágai Cseh Rádió(wd) forgatta a Pro každého nebe-t (Mennyország mindenkinek), 1991 és 1992 című darabokat; Ostrov slušných lidí (Tisztességes emberek szigete), 1993; Legenda o ctnostné Dobromile (Az erényes dobromil legendája), 1998 stb. Ezen kívül a Cseh Rádió az Osudy (Sorsok), 2019[13] című ciklusban az emlékeit, valamint az Antonín Bajajaval(wd) folytatott levelezésének egy részletét sugározta O Konci (A végéről), 2019 címmel.[14]
Televíziós produkciók és műsorok
Az eredeti rádiószöveg, a Ta vteřina vznikla alapján 1962-ben készült el a V této vteřině televíziós produkció, egy évvel később a Cseh Televízió brnói stúdiója(wd) forgatta a Výslech profesora Mrože (Mrož professzor vizsgálata) című darabot, 1963. A Cseh Televízió 2005-ben a Portréty (Portrék)kv című sorozat egy epizódját szentelte neki.[15]
Színházi és filmes adaptációk
Jozova Hanule című regényének színházi adaptációja (a Želary könyv motívumait felhasználva) a prágai Divadlo Rokoko(wd) színházban[16] Želary címmel került színre 2012-ben.[17] A regény a Brünni Nemzeti Színház(wd) Želary 2017-es produkcióján is alapult.[18] A Jozova Hanule című könyv alapján 2003-ban készült a Želary című film.[19]
Díjai és emlékezete
- Irodalmi Állami Díj, 2002[20]
- Podolí önkormányzat tiszteletbeli állampolgársága, 2012[21]
- Emléktábla Jiří Březa iskolaépületén a Brno melletti Podolíban, 2013[22]
- Květa Legátová Könyvtár, 2017[23]
Jegyzetek
- ↑ LIBRIS, 2013. július 4. (Hozzáférés: 2018. augusztus 24.)
- ↑ a b c „Želary writer dies at 93”, Radio Prague, 2012. december 22.. [2013. február 25-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2012. december 26.)
- ↑ Zelary (film)
- ↑ Staré Brno (régi Brünn) Brno város központjától nyugatra fekvő kerület.
- ↑ A Totaleinsatz vagy NS-Zwangsarbeit kényszermunka, amelynek a megszállt országok lakói ki voltak téve a náci Németország idején.
- ↑ Závodský, Vít: Spisovatelka za školní katedrou, 1970. január 1. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
- ↑ Zemřela spisovatelka Květa Legátová, autorka knihy Želary, 2012. december 22. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
- ↑ A Host do domu egy morva irodalmi, művészeti és kritikai folyóirat volt. Brünnben jelent meg 1954–1970 között.
- ↑ Legátová, Květa: Želary. (Hozzáférés: 2021. szeptember 5.)
- ↑ Legátová, Květa: Jozova Hanule. (Hozzáférés: 2021. szeptember 5.)
- ↑ Legátová, Květa: Pro každého nebe. (Hozzáférés: 2021. szeptember 5.)
- ↑ Legátová, Květa: Nic není tak prosté. (Hozzáférés: 2021. szeptember 5.)
- ↑ Osudy Květy Legátové. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
- ↑ Sto let od narození autorky Želar Květy Legátové připomínáme pásmem dopisů, 2019. november 2. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
- ↑ Portréty (1993/1) [TV cyklus - Portréty: Květa Legátová, spisovatelka (2005)]. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
- ↑ A Divadlo Rokoko egy prágai színház, amely a Rokoko-palota(wd) (ún. Šupichovy domy) 794/II. sz., Vencel tér 44. szám alatti keleti szárnyának pincéjében található, Prága 1. kerületében, Nové Město közvetlen közelében.
- ↑ Želary - Městská divadla pražská | i-divadlo.cz. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
- ↑ Národní divadlo Brno uvede drama Želary, účinkuje v něm čerstvá držitelka Thálie, 2017. március 30. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
- ↑ Želary (2003) – Filmkritika
- ↑ Třiaosmdesátiletá Květa Legátová dostala Státní cenu za knihu Želary, 2002. október 25. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
- ↑ Spisovatelku Legátovou připomíná v rodném Podolí pamětní deska. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
- ↑ Čalkovský, Jiří: Pamětní deska Květy Legátové, 1970. január 1. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
- ↑ Vojtěchová, Pavlína: Knihovna Květy Legátové, 1970. január 1. (Hozzáférés: 2021. szeptember 3.)
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben a Květa Legátová című cseh Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
További információk
- Kdo je kdo = Who is who : osobnosti české současnosti : 5000 životopisů / (Michael Třeštík editor). ISBN 80-902586-9-7
- Květa Legátová az 1945 utáni cseh irodalom szótárában
- Česká literární bibliografie Cseh irodalmi bibliográfia
Irodalomportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap