Csőférgek
![]() | ||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Magelona johnstoni | ||||||||||
Rendszertani besorolás | ||||||||||
| ||||||||||
Alrendek | ||||||||||
szövegben | ||||||||||
Hivatkozások | ||||||||||
![]() A Wikifajok tartalmaz Csőférgek témájú rendszertani információt. ![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Csőférgek témájú kategóriát. |
A csőférgek (Canalipalpata) a soksertéjűek (Polychaeta) osztályának egyik rendje.
Előfordulásuk
Csőférgek a világ összes sekély és mély vizében előfordulnak a trópusi tengerektől a sarkvidéki tengerekig. A szivárványló sünféreg rendszerint nagy kolóniákat alkot a homokos vagy iszapos tengerparton. A többi faj a sziklákon, a hordalékban vagy a moszatokon él.
Megjelenésük
A csőférgek hossza legfeljebb 30 centiméter.
A csőféreg teste folyadékkal telt henger, melynek falát két izomréteg alkotja. Az egyik réteg a hosszanti összehúzódást biztosítja – ilyenkor a féreg rövidebb lesz –, a másik a test körül húzódik össze, hogy az állat újra ki tudjon nyújtózni. A felnőtt állat egész életében egy szűk csőben, helyhez kötötten él. Sok faj szénsavas mészből választja ki a csövét, más fajok váladékuk segítségével, homokból és széttört kagylóhéjból hozzák létre.
A tapogatók a féreg vékony bőrén keresztül végzik a gázcserét, és táplálékot szűrnek ki a vízből. Az állat a legkisebb veszély esetén behúzza a legyezőjét, és eltűnik a csövében.
Néhány faj
Szivárványló sünféreg: Az Északi-tenger partvidékén nagy számban él homokos vagy iszapos felületeken, a mélyebb vizekben azonban sziklákra is tapad. Legyezője két egyforma tapogatósorból áll.
Myxicola infundibulum: A homokba vagy az iszapba beágyazódva, 15 centiméter hosszú csőben él. Tapogatói sötét szélű tölcsért vagy kelyhet képeznek. Az állat központi idegdúclánca nagyon vastag, akár egy milliméter átmérőjű is lehet.
Életmódjuk
A csőférgek a tenger fenekéhez nőve élnek. Táplálékaik vízben sodródó szerves részecskék, főképp a plankton.
Szaporodásuk
A szaporodási időszak nyáron van. Minden csőféreg szaporodhat ivaros szaporodással, de egyes fajok az ivartalan szaporodást is alkalmazzák. Az ivaros szaporodás esetén minden féreg bocsát petét és spermiumot is a vízbe, a megtermékenyítés ott megy végbe. Az ivartalan szaporodás esetén sarjadzással. A lárvák planktonikus életmódot folytatnak, egy ideig lebegnek, majd egy helyre leereszkednek, ahol kifejlett állattá változnak.
Rendszertani felosztásuk
A rendet három alrendre és négy, alrendbe nem sorolt családra bontják:
- Sabellida alrend 6 családdal:
- Oweniidae
- Sabellariidae
- Sabellidae
- mészcsőférgek (Serpulidae)
- Siboglinidae
- Spirorbidae
- Spionida alrend 8 családdal:
- Apistobranchidae
- Chaetopteridae
- Longosomatidae
- Magelonidae
- Poecilochaetidae
- Spionidae
- Trochochaetidae
- Uncispionidae
- Terebellida alrend 13 családdal:
- Acrocirridae
- Alvinellidae
- Ampharetidae
- Cirratulidae
- Ctenodrilidae
- Fauveliopsidae
- Flabelligeridae
- Flotidae
- Pectinariidae
- Poeobiidae
- Sternaspidae
- Terebellidae
- Trichobranchidae
Alrendbe nem sorolt családok:
- Polygordiidae
- Protodrilidae
- Protodriloididae
- Saccocirridae
Források
- Csodálatos állatvilág, (Wildlife Fact-File). Budapest: Mester Kiadó (2000). ISBN 963-86092-0-6
Biológiaportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap