Az 57-es utas
Az 57-es utas (Passenger 57) | |
1992-es amerikai film | |
Rendező | Kevin Hooks |
Producer | Lee Rich |
Műfaj |
|
Forgatókönyvíró |
|
Főszerepben |
|
Zene | Stanley Clarke |
Operatőr | Mark Irwin |
Vágó | Richard Nord |
Gyártás | |
Gyártó | Warner Bros. |
Ország | ![]() |
Nyelv | angol |
Forgatási helyszín | ![]() |
Játékidő | 84 perc |
Költségvetés | 15 000 000 $ |
Képarány | 2,35:1 |
Forgalmazás | |
Forgalmazó |
|
Bemutató |
|
Korhatár | ![]() |
Bevétel | 44 065 653 $ |
További információk | |
| |
Sablon • Wikidata • Segítség |
Az 57-es utas (eredeti címén Passenger 57) 1992-es amerikai akciófilm, thriller Wesley Snipes főszereplésével. A további fontosabb szerepekben Bruce Payne, Tom Sizemore, Alex Datcher, Elizabeth Hurley és Bruce Greenwood láthatóak, rendezte Kevin Hooks.
Az Egyesült Államokban 1992. november 3-án, Magyarországon 1993. július 2-án volt a bemutatója.
Cselekmény
![]() | Ez a szakasz egyelőre üres vagy erősen hiányos. Segíts te is a kibővítésében! |
A veszedelmes terrorista, Charles Rane (Bruce Payne) felkerül egy utasszállító repülőgépre, hogy az FBI ügynökeinek kíséretében visszatérjen Los Angelesbe, ahol bíróság elé állítanák. A gépen azonban Rane beépített emberei átveszik az irányítást, végeznek az ügynökökkel és kiszabadítják a terroristát. Az utasok csupán John Cutter nyugdíjazott rendőrben (Wesley Snipes) bízhatnak, aki a terrorelhárítás szakértője is egyben. A gép a főhős ténykedése nyomán kényszerleszállást hajt végre Louisianaban. Cutter lekerül a gépről, ahogyan Rane is. Egy vidámparkban kötnek ki, ahol élet-halál harcot folytatnak egymással. A terroristát a rendőrség később kénytelen kiengedni kezei közül, mivel azzal fenyegetőzik hogy ha nem ér vissza a gépre 20 percen belül, az emberei ötösével megölik a több mint 100 túszt. Ám mikor a gép újból felszáll, már Cutter is rajta van...
Szereplők
Szereplő | Színész | Magyar hang |
---|---|---|
John Cutter, korábbi rendőr és terrorelhárító | Wesley Snipes | Forgács Péter |
Charles Rane, terrorista | Bruce Payne | Sinkovits-Vitay András |
Sly Delvecchio, Cutter barátja | Tom Sizemore | Balázsi Gyula |
Marti Slayton, légiutaskísérő | Alex Datcher | Biró Anikó |
Stuart Ramsey, az Atlantic International Airlines elnöke | Bruce Greenwood | Bognár Zsolt |
Dwight Henderson, FBI-ügynök | Robert Hooks | Orosz István |
Sabrina Ritchie, légiutaskísérő és terrorista | Elizabeth Hurley | Nagy Katalin |
Forget, terrorista | Michael Horse | Wohlmuth István |
Vincent, terrorista | Marc Macaulay | Imre István |
Biggs rendőrfőnök, a helyi seriff | Ernie Lively | Barbinek Péter |
Mrs. Edwards | Duchess Tomasello | Gyimesi Pálma |
Matthew | William Edward Roberts | ? |
Allen | James Short | ? |
Dr. Bauman | Joel Vogel | ? |
Nővér | Jane McPherson | ? |
Doktor | Winston Bedford | ? |
Phillips | Lou Bedford | Dobránszky Zoltán |
Sly asszisztense | Tom Nowicki | Csuja Imre |
Frank Allen | Dennis Letts | Kardos Gábor |
További magyar hangok: F. Nagy Zoltán |
Kritikai fogadtatás
A film a kritikusok körében vegyes értékeléseket kapott, dicsérték Snipes és Payne játékát, de kritizálták a cselekményt.[2][3] A Rotten Tomatoes oldalán a film mindössze 23%-os értékelést kapott.
A film a nagyközönség körében sikeresnek bizonyult, az első hétvégén 1734 moziban volt a legnézettebb film, és 10 513 925 dollárt termelt, összességében pedig 44 065 653 dollárt,[4][5] ezzel kb. a háromszorosát hozta vissza a becsült 15 millió dolláros költségvetésének.[6] A film Wesley Snipes számára is utat nyitott a komolyabb sikerű filmek felé.
Jegyzetek
- ↑ Internet Movie Database (angol nyelven). (Hozzáférés: 2017. április 14.)
- ↑ Holden, Stephen. „Review/Film; Like a Roller Coaster, All Inside an Airplane”, The New York Times, 1992. november 6.. [2012. július 14-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2010. szeptember 21.) (angol nyelvű)
- ↑ Turan, Kenneth. „Is This Trip Necessary?”, The Los Angeles Times, 1992. november 6. (Hozzáférés: 2010. szeptember 21.) (angol nyelvű)
- ↑ „Weekend Box Office”, The Los Angeles Times, 1992. november 10. (Hozzáférés: 2010. október 28.) (angol nyelvű)
- ↑ Welkos, Robert W.. „Lee Rich Gives the Public What It Wants”, The Los Angeles Times, 1992. november 10.. [2010. december 8-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2010. október 28.) (angol nyelvű)
- ↑ Gerosa, Melina. „Fly Hard”, 1992. november 6.. [2013. október 17-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2013. február 21.) (angol nyelvű)
További információk
- Az 57-es utas a PORT.hu-n (magyarul)
- Az 57-es utas az Internet Movie Database-ben (angolul)
- Az 57-es utas a Rotten Tomatoeson (angolul)
- Az 57-es utas a Box Office Mojón (angolul)
Filmművészetportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap