Araricá
Araricá | |||
![]() | |||
| |||
Közigazgatás | |||
Ország | ![]() | ||
Állam | Rio Grande do Sul | ||
Mezorégió | Metropolitana de Porto Alegre | ||
Mikrorégió | Porto Alegre | ||
Alapítás éve | 1997 | ||
Polgármester | Flavio Luiz Foss | ||
Irányítószám | 93880-000 | ||
Körzethívószám | 51 | ||
Népesség | |||
Teljes népesség | 8525 fő (2022)[1] | ||
Földrajzi adatok | |||
Tszf. magasság | 53 m | ||
Terület | 35,292 km² | ||
Időzóna | UTC−3 | ||
Elhelyezkedése | |||
![]() | |||
![]() | |||
![]() | |||
Araricá weboldala | |||
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Araricá témájú médiaállományokat. | |||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Araricá egy község (município) Brazíliában, Rio Grande do Sul államban, Porto Alegre metropolisz-övezetében (Região Metropolitana de Porto Alegre, RMPA). 2021-ben a község népességét 5840 főre becsülték.[2]
Elnevezése
Kezdeti neve Estância Velha (régi telep) volt. 1938-ban felvette a João Correia nevet, majd 1944-ben átnevezték Araricára, amely tupi őslakos nyelven papagájitatót jelent. Az arari a kis katonaara tupi neve, és a régi időkben számos papagáj élt a közeli Morro Ferrabraz lejtőin.[3]
Története
A gyarmatosító portugálok királyi földadományként (sesmaria) kapták meg a fennsík (Planalto) és a Rio dos Sinos közötti területet, és a 18. században itt jött létre a Padre Eterno farm. A hely sokáig vita tárgyát képezte a tulajdonosok között. 1842-ben a német Johann Peter Schmidt árverésen megszerezte a farmot, és kis birtokokra osztotta fel, amelyeket telepeseknek adott el. A mai Araricá területén 1845 és 1860 között kezdtek letelepedni a német bevándorlók. 1868-ban Schmidt meghalt, és a fennmaradó földet Francisco Pedro de Abreu szerezte meg; ekkor kezdődött a mai községközpont központi és keleti részének benépesítése.[4]
1930-ban São Leopoldo kerületévé nyilvánították, 1954-ben pedig az abból kiváló Sapiranga kerülete lett. 1995-ben függetlenedett, és 1997-ben Araricá néven önálló községgé alakult.[3]
Leírása
A községközpont Porto Alegretől 70 kilométerre, 42 méteres tengerszint feletti magasságban fekszik. A lakosság nagy része német leszármazott, és a hunsrücki dialektust beszélik. Gazdaságilag a község meglehetősen sokoldalú: jelen van a mezőgazdaság (gyümölcs- és zöldségfélék termesztése, méhészet), az ipar (kohászat, fafeldolgozás, cipőgyártás) és a szolgáltatások.[5]
A község szimbóluma az azálea, és minden évben megtartják a Festa das Azaleias ünnepélyt, amelyen többek között felelevenítik Araricá első évtizedeit, sporteseményeket rendeznek, kulturális programokat szerveznek.[6]
Jegyzetek
- ↑ https://www.ibge.gov.br/estatisticas/sociais/populacao/22827-censo-demografico-2022.html?edicao=37225, 2023. október 24.
- ↑ Araricá. IBGE. (Hozzáférés: 2023. január 31.)
- ↑ a b História. IBGE. (Hozzáférés: 2023. január 31.)
- ↑ História. ararica.rs.gov.br. [2023. január 31-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2023. január 31.)
- ↑ Araricá Hoje. ararica.rs.gov.br. [2022. augusztus 20-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2023. január 31.)
- ↑ Festa das Azaleias. ararica.rs.gov.br. [2023. január 31-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2023. január 31.)
Földrajzportál • összefoglaló, színes tartalomajánló lap