Annie Furuhjelm
Annie Furuhjelm | |
![]() | |
Született | 1859. december 11.[1][2] Sitka |
Elhunyt | 1937. július 17. (77 évesen)[3] Hyvinkää |
Állampolgársága |
|
Szülei | Johan Hampus Furuhjelm |
Foglalkozása |
|
Tisztsége | finnországi parlamenti képviselő |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Annie Furuhjelm témájú médiaállományokat. | |
Sablon • Wikidata • Segítség |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/Suffrage_Alliance_Congress%2C_London_1909.jpg/260px-Suffrage_Alliance_Congress%2C_London_1909.jpg)
Annie Fredrika Furuhjelm (Sitka, 1859. december 11. – Hyvinkää, 1937. július 17.) finn újságíró, feminista és írónő. 1913-tól 1924-ig, majd 1927-től 1929-ig képviselte a Finnországi Svédek Pártját a Finn Parlamentben. Ő az első nő Európában, aki a Nemzetközi Női Választójogi Szövetség (NNVSZ) képviseletében szolgált, és az első választott női törvényhozó, aki felszólalt a Brit Parlament előtt. A nemzet szolgálatáért Finnország Fehér Rózsájának díjazottja lett.
Kezdeti évek
Annie Fredrika Furuhjelm 1859.[5] december 11-én született a Baranof-szigeti[6] Sitka település Rekoor Kastélyában, alaszkai orosz gyarmatvidéken. Apja, Johan Hampus Furuhjelm Alaszka utolsó előtti orosz kormányzója,[7] anyja, Anna von Schoultz a svéd-finn kalandor, Nils Gustav von Schoultz lánya.[8] Amikor az Egyesült Államok megszerezte Alaszka területeit, a család elhagyta az országot és 1867-ben hat évre Nikolayevsk-on-Amur-ba települtek, mielőtt visszatértek volna Helsinkibe.1870-ben tanulni Drezdába küldték,[6] majd 1872-től újra Helsinkiben élt családjával.[9] Furuhjelm nagyon magasan képzett és rendkívüli nyelvi tehetséggel megáldott személyisége a finn irodalmi és politikai életnek: folyékonyan beszélt angolul, németül, franciául, olaszul, oroszul és svédül. 1876-ban befejezte tanulmányait a leánygimnáziumban, majd felsőfokú képzésben is részesült.[10]
Pályája
Miután 1887-ben tanulmányait elvégezte, Furuhjelm családi birtokukon élt és iskolát alapított. A helyi közösségben évekig ápolónőként tevékenykedett, de belefáradt az elszigetelt életmódba, ami a foglalkozással járt, és 1890-ben az újságírói pályára lépett. Megalapította az Új Áramlat (svéd: "Nutid") elnevezésű folyóiratot, ami a finn női szervezetek szócsövévé vált.[10] 1899-ben hasonló gondolkodású nőkkel találkozott, többek között Lucina Hagman-nel, Alli Nissisennel és Sofia Reinnel, hogy támogassák Hagmant a Martha Alapítvány megszervezésében. A Martha (finnül Marttaliitto, svédül Martharörelsen) egy humanitárius egyesület a nők háztartási tevékenységinek rendszerezésére. A finn parlament betiltotta az egyesületet, de a tagok mindig más részvevő otthonában titokban folytatták tevékenységüket. Furuhjelm a szervezet első titkáraként vett részt a mozgalom életében.[11]
1904-ben Furuhjelm részt vett a Nemzetközi Női Tanács ötödik kongresszusán Berlinben és a szervezet segítségét kérte egy finnországi választójogi egyesület létrehozásához. A segítséget megtagadták arra hivatkozva, hogy Finnország továbbra is az Orosz Birodalom fennhatósága alatt áll, de Carrie Chapman Catt, az egyesület vezetője biztosította Furuhjelmet, hogy a Nemzetközi Női Választójogi Szövetség támogatna egy finn választójogi mozgalmat. Furuhjelm így bizakodva tért vissza a konferenciáról, és megrendezett egy másik gyűlést, amin több, mint ezer nő jelent meg. A következő évben megalapította a Női Választójog Bizottságát.[6] Az 1905-ben lezajlott általános sztrájkot követően Finnország visszanyerte autonómiáját Oroszországgal szemben, ami 1899 óta de facto megállapodás alatt állt. 1906-ban általános választójogot garantáltak minden finn állampolgárnak. Amikor Finnország választási mozgalma egyesülhetett a Nemzetközi Női Választójogi Szövetséggel 1906-ban, Furuhjelm lett a szervezet első választott képviselője Európában.[6] 1909 és 1920 között az NNVSZ testületi tagja és Finnország bebocsáttatásával részt vett a szervezet kongresszusain 1906-tól 1929-ig.[12] Ő volt a főszónoka az NNVSZ 1906-os koppenhágai konferenciának, ahol beszédét álló ovációval méltatták.[6]
A Finnországi Svéd Nők Egyesülete 1907-ben alakult meg, és elnökségi posztjára Furuhjelmet jelölték. A pozíciót egész életére megtarthatta. Visszatérő szónoka a nemzetközi választójogi találkozóknak, közreműködött a Jus Suffragii, az NNVSZ hivatalos naplójának elkészítésében, és Catt közeli barátja és társa lett.[6] 1913-ban Furuhjelmet beválasztották a Finn Parlamentbe az első huszonegy női jelölt egyikeként.[13] A következő évben elkísérte Cattet a Brit Parlamentben tartott beszéde során Londonba; ez volt az első alkalom, hogy egy választott női törvényhozó szólalt fel a Parlamentben.[14] 1917-ben részt vett a Törvényhozó Bizottságban, ami rövid időre visszaállította a Finn Monarchiát és kiadta a Finn Függetlenségi Nyilatkozatot, ami végül a Finn Köztársaság megalakulásához vezetett.[13] 1919-ben az Astra című folyóirat szerkesztőjeként kezdett munkába és ezt a tevékenységét 1927-ig folytatta.[10] Szerepet vállalt a törvényhozás testületében egészen 1924-ig, amikor is megbuktatták (annak ellenére, hogy kampányt indított az alkoholtilalom megszüntetéséért).[15] 1927-ben újraválasztották a Finnországi Svédek Pártjának képviselőjévé.[10] 1929-ben visszavonult a politikai élettől, és Finnország Fehér Rózsájának díjazottja lett.[13]
Utolsó éveiben idejét a nőjogi szervezeteknek szentelte.[13] Továbbra is fenntartotta az elvét, amely szerint az alkoholtilalom csak arra szolgál, hogy felvirágozzon a csempészkereskedelem és a bűnözés, és nem arra, hogy ténylegesen visszaszorítsa az alkoholfogyasztást.[16] Ezen kívül két kötetnyi memoárt is megjelentetett nem sokkal 1937-ben bekövetkezett halála előtt.[17]
Művei
- Kvinnorna och lantdagsvalen ("A nők és a választások"; 1910)
- Människor och öden ("Ember és sors", 1932)
- Den stigande oron ("Növekvő zűrzavar",1935)
- Gryning ("Hajnal", 1939; posztumusz kiadás)
Jegyzetek
- ↑ https://uppslagsverket.fi/sv/sok/view-103684-FuruhjelmAnnie
- ↑ Annie Furuhjelm (svéd nyelven). Society of Swedish Literature in Finland
- ↑ Finnish MP database. Parliament of Finland. (Hozzáférés: 2020. december 8.)
- ↑ LIBRIS, 2018. március 26. (Hozzáférés: 2018. augusztus 24.)
- ↑ Alexandra Pierce – Roger Pierce: Balance. 1989. 43–73. o. ISBN 9780898854695 Hozzáférés: 2019. január 26.
- ↑ a b c d e f Rappaport, David (1962. április 1.). „The Meanings of Fractions”. School Science and Mathematics 62 (4), 241–244. o. DOI:10.1111/j.1949-8594.1962.tb08685.x. ISSN 0036-6803.
- ↑ (1908. augusztus 19.) „RONALD v. HARPER”. Victorian Reports [1908] VLR, 674–678. o. DOI:10.25291/vr/1908-vlr-674. ISSN 2208-4886.
- ↑ (1975. augusztus 1.) „Discussion”. Postgraduate Medical Journal 51 (598), 498–498. o. DOI:10.1136/pgmj.51.598.498. ISSN 0032-5473.
- ↑ Dompkowski, Judith A. (1993. augusztus 19.). „Dagny: Dagny Juel Przybyszewska, the Woman and the Myth”. World Literature Today 67 (3), 622. o. DOI:10.2307/40149450. ISSN 0196-3570.
- ↑ a b c d (1937. november 1.) „Den Svenska Riksdagen Under Femhundra Ar”. International Affairs. DOI:10.2307/2602801. ISSN 1468-2346.
- ↑ Unnikrishnan, Vishnu, Atila (2016. december 1.). „VCO-based ADCs for IoT applications”. 2016 International Symposium on Integrated Circuits (ISIC), Kiadó: IEEE. DOI:10.1109/isicir.2016.7829746.
- ↑ Harold K. Voris: A phylogeny of the sea snakes (Hydrophiidae) / Harold K. Voris. 1977. Hozzáférés: 2019. január 26.
- ↑ a b c d (2001. szeptember 1.) „AWARDS ALERT”. Anthropology News 42 (6), 32–33. o. DOI:10.1111/an.2001.42.6.32.6. ISSN 1541-6151.
- ↑ Inger, Robert F., Helen H. (1974. augusztus 1.). „Genetic variation and population ecology of some southeast asian frogs of the genera Bufo and Rana”. Biochemical Genetics 12 (2), 121–145. o. DOI:10.1007/bf00487821. ISSN 0006-2928.
- ↑ James Whitehead: Just North of Sikeston. 184–185. o. ISBN 9781610755238 Hozzáférés: 2019. január 26.
- ↑ (1973. augusztus 19.) „Flood of June 1972 in Wilkes-Barre Area, Pennsylvania”.
- ↑ (1973. augusztus 19.) „Flood of June 1972 in Wilkes-Barre Area, Pennsylvania”.
Fordítás
- Ez a szócikk részben vagy egészben az Annie Furuhjelm című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Források
- „Finnish Women at the Polls”, 'The Sun', 1908. augusztus 2. (Hozzáférés: 2016. március 24.)
- Kastrup, Allan. The Swedish Heritage in America: The Swedish Element in America and American-Swedish Relations in Their Historical Perspective. Minneapolis, Minnesota: Swedish Council of America (1975)
- Pierce, Richard A.. Builders of Alaska: The Russian Governors, 1818–1867. Kingston, Ontario, Canada: Limestone Press (1986). ISBN 978-0-919642-07-2
- Rappaport, Helen. Encyclopedia of Women Social Reformers: M – Z. Santa Barbara, California: ABC-CLIO (2001). ISBN 978-1-57607-101-4
- Van Voris, Jacqueline. Carrie Chapman Catt: A Public Life. New York, New York: Feminist Press at CUNY (1996). ISBN 978-1-55861-139-9
- Perustajajäsenet (finnish nyelven). Marttaperinne , 2016 (Hozzáférés: 2016. március 24.)
- Annie Furuhjelm (finnish nyelven). Eduskunta Riksdagen , 2016 (Hozzáférés: 2016. március 24.)
- „Finland Rejects Women”, 'Altoona Tribune', 1925. január 1. (Hozzáférés: 2016. március 24.)
- „Kvinnotidskrifter”, 'Dagny', 1909. március 11. (Hozzáférés: 2016. március 24.) (swedish nyelvű)
- „Miss Annie Furuhjelm”, 'Sikeston Standard', 1924. február 22. (Hozzáférés: 2016. március 24.)
- „Women of Finland Demand Repeal of Prohibition Law”, 'The Wilkes-Barre Record', 1931. április 9. (Hozzáférés: 2016. március 24.)
Finnország-portál
Irodalomportál