Tulipää
Tulipää | |
---|---|
![]() Elokuvan juliste, Erkki Ruuhinen 1980 | |
Ohjaaja | Pirjo Honkasalo Pekka Lehto |
Käsikirjoittaja | Pirjo Honkasalo (Pekka Lehto) |
Tuottaja | Claes Olsson |
Säveltäjä | Heikki Valpola |
Kuvaaja | Kari Sohlberg |
Leikkaaja | Irma Taina |
Pääosat | Asko Sarkola Rea Mauranen Kari Franck Ari Suonsuu |
Valmistustiedot | |
Valmistusmaa | ![]() |
Tuotantoyhtiö | P-Kino Oy |
Ensi-ilta | 17. syyskuuta 1980 |
Kesto | 155 min |
Alkuperäiskieli | suomi |
Budjetti | 5 987 763 mk |
Katsojat | 164 039 |
Aiheesta muualla | |
IMDb | |
Elonet | |
AllMovie | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OKNimi-testi OK |
Tulipää on vuonna 1980 ilmestynyt Pirjo Honkasalon ja Pekka Lehdon ohjaama elämäkertaelokuva Algot Untolasta. Elokuva perustuu osittain Untolan Irmari Rantamala -nimellä julkaisemaan omaelämäkertaan, joka käsittelee hänen Pietarin-aikaansa. Elokuva keskittyy kuvaamaan Untolan elämän poliittista vaihetta sivuuttaen kokonaan hänen Maiju Lassila -hahmonsa. Untolaa elokuvassa näyttelee Asko Sarkola ja hänen rakastettuaan Olga Esempiota Rea Mauranen. Elokuvan kuvasi Kari Sohlberg.
Rooleissa
Asko Sarkola | … | Algot Untola |
Rea Mauranen | … | Olga Esempio |
Kari Franck | … | Nidos Oy:n kustannusjohtaja Gunnar Avanto |
Ari Suonsuu | … | Kalle |
Ritva Juhanto | … | Kurttuska |
Esko Salminen | … | Arwid, Haapamäen asemapäällikkö |
Heikki Alho | … | pikku-Puovali |
Tuomo Railo | … | Sulo Esempio |
Juri Rodionov | … | terroristijohtaja Rawitz |
Galina Galtseva | … | Magda |
Soli Labbart | … | Maria Jaakontytär Lassila, Algotin äiti |
Pirkka Karskela | … | nuori Algot |
Markku Blomqvist | … | työmies Lundberg |
Esa Suvilehto | … | Pöntinen, Nälkäsuon pastori |
Matti Oravisto | … | komendantti Carl von Wendt |
Gunvor Sandkvist | … | Anna Belostotskaja |
Pentti Kotkaniemi | … | Venäjän armeijan kapteeni |
Aleksandr Zaharov | … | Venäjän sisäministeri Vjatšeslav von Plehwe |
Vadim Mihejenko | … | terroristi |
Antero Harpf | … | kapinallinen upseeri |
German Lupekin | … | kenraali Porunov |
Esko Pesonen | … | Työmiehen päätoimittaja |
Arno Virtanen | … | sirkustirehtööri |
Vitali Iljin-Shapiro | … | terroristi |
Jan Kulik | … | terroristi |
Toivo Tuomainen | … | renki Oskar Matias Skoff, Algotin isäpuoli |
Elvi Saarnio | … | Olga Esempion ääni prologissa |
Mertzi Blomqvist | … | kyntävä työmies |
Yrjö Tähtelä | … | |
Eeva-Kaarina Volanen | … | |
Taisto Aho | … | |
Ossi Berg | … |
Tuotanto
Kahdeksan vuotta tuotannossa ollut ja toista vuotta kuvattu Tulipää oli Suomen siihen asti kallein elokuva.[1] Sitä kuvattiin muun muassa Turussa, Leningradissa, Haapamäellä ja Hyrynsalmella[2].
Vastaanotto
Tulipää voitti neljä Jussi-palkintoa: parhaasta naispääosasta, kuvauksesta, ohjauksesta ja työryhmästä. Elokuva oli myös Kultainen palmu -ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1981.
Helsingin Sanomien Helena Ylänen kehui Tulipäätä suomalaisen taide-elokuvan uudeksi mittatikuksi, hienoksi työksi johon muita vastedes verrataan. Hän kuitenkin sanoi Tulipään olevan rajattu niin, että Lassilasta muodostuu hiljaisesti käyttäytyvä ilman huumorintajua ja monia muita todellisen esikuvansa ominaisuuksia. Hän toivoi että monessa asiassa onnistunut elokuva olisi antanut Lassilasta särmikkäämmän kuvan.[1] Muiden lehtien ammattikriitikot antoivat myös ristiriitaisia arvioita: Tulipäätä pidettiin visuaalisesti komeana ja aineksiltaan runsaana, mutta monessa kohdin toivottoman hitaana ja dialogiltaan kirjallisena.[3] Helsingin Sanomien pakinoitsija Mirja Kuisma kirjoitti lehden lauantaisivujen ”Vastahankaan”-palstalla kuukausia ensi-illan jälkeen ärsyyntyneensä elokuvan valtavasta markkinoinnista ja julkisuudesta suhteessa sen sisältöön. Hänestä elokuva on kaunis mutta ikävä mastodontti ilman sisältöä.[4]
Lähteet
- ↑ a b Ylänen, Helena: Herkkä, harkitseva, totinen Tulipää. Helsingin Sanomat, 18.10.1980, s. 26. Näköislehden aukeama (tilaajille).
- ↑ Huurre, Irene: Tulipää valmistuu Hyrynsalmella yölläkin. Helsingin Sanomat, 7.6.1980, s. 10. Näköislehden aukeama (tilaajille).
- ↑ Tulipää Elonet. , Lehdistöarvio.
- ↑ Kuisma, Mirja: Vastahanka: Tylsä pää. Helsingin Sanomat, 3.1.1981, s. 8. Näköislehden aukeama (tilaajille).
|
|