Toni Laakso
Toni Laakso | |
---|---|
![]() | |
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 17. elokuuta 1987 (ikä 37) Kitee, Suomi |
Pesäpalloilija | |
Ulkopelipaikka | polttolinja |
Seura | Imatran Pallo-Veikot |
Tehtävä | vaihtaja / kotiuttaja |
Pelaajaura | |
Junioriseurat | |
–2008 | Imatran Pallo-Veikot Kiteen Pallo -90 |
Ammattilaisjoukkueet | |
2003– | Imatran Pallo-Veikot Kiteen Pallo -90 Kouvolan Pallonlyöjät Sotkamon Jymy Haminan Palloilijat |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Toni Laakso (s. 17. elokuuta 1987 Kitee) on[1]suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa Superpesiksessä pelaavassa Imatran Pallo-Veikoissa. IPV on Laakson kasvattajaseura.
Ura
Laakso on Imatran Pallo-Veikkojen kasvatti. Hän teki Superpesis-debyyttinsä kesällä 2003 15-vuotiaana kasvattajaseuransa riveissä. IPV putosi seuraavaksi kahdeksi kaudeksi Ykköspesikseen, jonka jälkeen nousi vuoden ajaksi takaisin Superpesikseen. Seura luopui sarjapaikastaan ja Laakso siirtyi Superpesis-joukkue Kiteen Palloon kesäksi 2007.[2]
Laakso pääsi pelaamaan uransa ensimmäisen Itä–Länsi-otteluun 2010, kun Kosti Rautiainen jäi ottelusta pois loukkaantumisen vuoksi. Syksyllä 2011 Laakso teki Kiteen Pallon kanssa vuoteen 2014 asti kestävän sopimuksen. Laakso kertoi kesällä 2019, ettei hänellä ollut kaikki kohdallaan ja taakka oli kasautunut useiden vuosien ajan, jonka takia sopimus Kiteelle purettiin ja hän siirtyi Kouvolan Pallonlyöjiin kaudelle 2016. Samana vuonna hänen akillesjänteensä meni poikki näpy-yrityksen seurauksena ja hänen kautensa oli ohi kuuden pelin jälkeen.[3][2]
Laakso vaihtoi pelipaikkansa lukkarista polttolinjaan. Kesällä 2018 hänellä todettiin kaksi välilevyn pullistumaa ja repeämä, jonka takia hän joutui jättämään pelit kesken heinäkuussa. Laakso pääsi takaisin pelaamaan pudotuspeleissä ja voitti uransa ensimmäisen SM-mitalin, joka oli hopeinen.[3][2]
Laakso siirtyi kaudeksi 2021 Sotkamon Jymyn riveihin.[2]
Laakso teki kausiksi 2022 ja 2023 kaksivuotisen sopimuksen kasvattajaseuransa Imatran Pallo-veikkojen kanssa. Kesäkuussa 2022 IPV kertoi, että sopimus Laakson kanssa on purettu.[4] Päivää myöhemmin Ykköspesiksessä pelaava Haminan Palloilijat ilmoitti tehneensä loppukauden pituisen sopimuksen Laakson kanssa.[5]Laakso ilmoitti lopettavansa uransa kauden 2022 jälkeen.
Kesken kauden 2023 Laakso teki paluun pelikentille IPV:n riveissä. Hän teki seuran kanssa kaudelle 2024 try-out -sopimuksen, joka johti lopulta pelaajasopimukseen kaudelle 2024. Imatralla Laakso on pelannut pääasiassa kotiuttaja- ja vaihtajajokerina, mutta hän on ollut muutamassa ottelussa myös polttolinjassa.
Yksityiselämä
Laakso on julkisesti kertonut olleensa urheilu-uransa aikana uhkapeliriippuvainen, kärsineensä alkoholiongelmista ja sairastaneensa masennusta, mutta uransa lopettamisen jälkeen hän on käynyt terapiassa ja saanut jo apua ongelmiinsa. Laaksolla on yksi poika, joka asuu äitinsä kanssa.[1]
Saavutukset
Pelaajana
- 2 SM-hopeaa: 2018, 2020[6][7]
- 1 SM-pronssi: 2019[7]
- 4 Itä–Länsi-ottelua: 2010, 2011, 2012, 2015
Lähteet
- http://www.karjalainen.fi/urheilu/uutis-alueet/pesapallo/item/30381-kipa-hyvan-ensin-sisalla-ja-sitten-ulkona (Arkistoitu – Internet Archive)
- http://www.kouvolanpallonlyojat.fi/super2015/pelaajat/toni-laakso[vanhentunut linkki]
Viitteet
- ↑ a b Toni Laakso rakastui 8-vuotiaana uhkapeleihin – salaili peliongelmaa, masennusta ja juomista vuosia Ilta-Sanomat. 29.1.2023. Viitattu 4.2.2023.
- ↑ a b c d Joululahjatoiveena ehjä kesä - Toni Laakson vaiherikkaassa tarinassa hyvät asiat viemässä voiton! superpesis.fi. 2.12.2020. Suomen Pesäpalloliitto ry. Arkistoitu 2.12.2020. Viitattu 3.12.2020.
- ↑ a b Saarela, Anni: Suomalaishuippu harkitsi itsemurhaa, mutta uskalsi hakea apua – kertoo “tulivuoren purkautumisesta”-”Mietin pitäisikö ajaa rekan alle vai mennä pelaamaan” iltalehti.fi. 11.7.2019. Alma Media Oyj 2020. Arkistoitu 11.7.2019. Viitattu 3.12.2020.
- ↑ Imatran Pallo-Veikot ja pesäpalloilija Toni Laakso purkivat sopimuksensa – eivät kommentoi syytä yle.fi. 14.6.2022. Yleisradio. Arkistoitu 14.6.2022. (suomeksi)
- ↑ Toni Laakso Oranssipaitoihin haminanpalloilijat.net. 17.6.2022. Arkistoitu 2.7.2022. Viitattu 17.9.2023. (suomeksi)
- ↑ Joensuun Maila miesten Superpesiksen uusi hallitsija – seurahistorian ensimmäinen mestaruus! 16.9.2018. Pesäpalloliitto. Arkistoitu 17.9.2018. Viitattu 26.10.2018.
- ↑ a b https://www.pesis.fi/pesis-info/historia/mitalistit/