Matti Heinivaho
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4e/Matti_Heinivaho.jpg/250px-Matti_Heinivaho.jpg)
Matti Heinivaho (s. 20. tammikuuta 1936 Messukylä) on suomalainen laulaja sekä televisiotuottaja ja -ohjaaja.
Laulajana Heinivaho aloitti uransa elokuussa 1951 jolloin hän esiintyi Tip Top-orkesterin solistina Lempäälässä Nurmen lavalla.[1] Seuraavana keväänä hän perusti Domino-orkesterin, mutta liittyi jo samana syksynä Pelimannipojat-yhtyeeseen. Tässä kokoonpanossa hän laulun lisäksi soitti vibrafonia. Varusmiespalveluksen jälkeen syntyi Matti Heinivahon kvintetti. 1950-lopulla hän teki ensimmäiset levytyksensä, ensin Levytukku Oy:lle ja sitten Westerlundin His Master's Voicelle. Vuonna 1960 julkaistu ”Tunturin juurella” oli Heinivahon läpimurtolevytys ja vuoden toiseksi suosituin kappale Mauno Kuusiston ”Kertokaa se hänelle” jälkeen.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Matti_Heinivaho_2.jpg/250px-Matti_Heinivaho_2.jpg)
Vuonna 1964 Heinivaho aloitti työskentelynsä Yle TV2:n musiikkitoimituksessa. Tuottajana ja ohjaajana hänen työuransa jatkui vuoteen 1999, jolloin hän jäi eläkkeelle. Heinivaho ohjasi ja toimitti TV2:lle yli 700 musiikkiohjelmaa.[2]
Vuoden 1965 Miss Suomen Virpi Miettisen kunniaksi sanoitettu ruotsalainen käännöskappale ”Pikku neiti porvoolainen” oli Heinivahon toinen menestyslevy[3]. Vuonna 1966 Matti Heinivaho levytti kolmannen suuren hittinsä, käännöskappaleen ”Lännen tie”. Se oli alun perin Frankie Lainen tunnussävel televisiosarjasta Rawhide. Vuonna 1971 ilmestyi Heinivahon ensimmäinen albumi, Lännen tiellä. 28. elokuuta 2001 Matti Heinivaho juhli 50-vuotistaiteilijauraansa juhlakonsertissa Tampere-talossa. Konsertista julkaistiin live-albumi.
Heinivaho esiintyy edelleen esittäen varsinkin jazzia ja hän on toiminut vibrafonistina sekä Tamjazz ry:n puheenjohtajana. Heinivaho on ollut kunnallispolitiikassa mukana vuodesta 1972 lähtien.[4] Hän on Kokoomuksen kaupunginvaltuutettu Tampereella, ja marraskuussa 2006 hän oli seurakuntavaalien ääniharava.
Joulukuussa 2008 Heinivaholle myönnettiin Tampereen kaupungin anomuksesta musiikkineuvoksen arvonimi.[5] Vuonna 2018 hän sai suomalaisen Louis Armstrong -palkinnon perinnejazzin edistämisestä[6].
Matti Heinivahon tytär Tiina Heinivaho valittiin vuonna 1977 ensimmäiseksi Miss Farkku-Suomeksi.
Albumit
- Lännen tiellä (1971)
- Eri esittäjiä: 16 tähteä – 16 iskelmää (kokoelma, live, 1975)
- 20 suosikkia – Lännen tie (kokoelma, 1996)
- Live Tampere-talo 28.8.2001 (live, 2001)
Lähteet
- ↑ Nahkaruoska soi Heinivahon juhlassa, Tamperelainen 21.10.2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
- ↑ Matti Heinivaho konsertoi Maarian kirkossa Turun Sanomat. 17.3.2006. Viitattu 20.1.2011.
- ↑ Muistojen bulevardi, Yle Radio 1, 21.2.2019, n. 40 min kohdalla.
- ↑ "Varis", sanoi sisko, kun Matti Heinivaho rääkäisi ensimmäisen itkun - Aamulehti Aamulehti. 20.1.2016. Arkistoitu 1.12.2017. Viitattu 21.11.2017.
- ↑ Jokinen, Juha Veli: Matti Heinivahosta musiikkineuvos Iltalehti. 6.12.2008. Viitattu 20.1.2011.
- ↑ Suomalaisia jazzpalkintoja, Perinnejazz.fi. Viitattu 18.11.2021.
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matti Heinivaho Wikimedia Commonsissa
- Matti Heinivaho Populaarimusiikin museon tietokannassa
- Matti Heinivahon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
- Matti Heinivaho haastattelee Olavi Virtaa vuonna 1970 (Yle Elävä Arkisto)
|