Martti Pennanen
Martti Pennanen | |
---|---|
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Martti Asser Pennanen |
Syntynyt | 8. joulukuuta 1923 Tervola |
Kuollut | 17. joulukuuta 2010 (87 vuotta) Tampere |
Ammatti | näyttelijä |
Näyttelijä | |
Aktiivisena | 1963–2000 |
Palkinnot | |
Parhaan miespääosan Jussi | |
Aiheesta muualla | |
IMDb | |
Elonet | |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Martti Asser Pennanen (8. joulukuuta 1923 Tervola – 17. joulukuuta 2010 Tampere[1]) oli suomalainen näyttelijä. Suurelle yleisölle hän tuli tunnetuksi 1970- ja 1980-luvuilla tehtyjen elokuvien ja televisionäytelmien ansiosta. Pennasen muistetuimpia esiintymisiä ovat olleet roolit elokuvissa Päämaja, Kun taivas putoaa, Yhden miehen sota, Meiltähän tämä käy, Loma ja Pedon merkki sekä televisionäytelmissä Lyhyet erikoiset, Hänen olivat linnut sekä Sodan ja rauhan miehet, jossa hän näytteli Väinö Tanneria. Pennanen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1982. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuodesta 1985 alkaen[2].
Pennanen kuoli 87-vuotiaana Tampereella Koukkuniemen vanhainkodissa.[3] Hänet on haudattu Teiskon hautausmaalle Terälahdelle.[4]
Filmografia
Elokuvat
Vuosi | Elokuva | Rooli |
---|---|---|
1963 | Kaksitoista valamiestä | |
1964 | Anteeksiantamatonta huolimattomuutta | Francesco |
Yhden yön illuusio | Tobby Morrison, Robertin ystävä | |
1965 | Huhtikuun Manta | Pilliskuru |
1966 | Kaksi sisarta | Marcus Trastheim |
Eräs syysilta | vierailija | |
1967 | Miehen kylkiluu | Tuomas Lukasson |
1968 | Lennu | teloitusryhmän johtaja |
Eppel on taivaassa | konsuli | |
1969 | Taksikuski | insinööri |
Vodkaa, komisario Palmu | ministeri Laaksonen | |
1970 | Ehto | Timo, puoluevirkailija |
Palkka | Tiilo | |
Kämppä | isä | |
Päämaja | yleisesikunnan päällikkö | |
Onneksi on rahaa | kirkkoherra | |
1971 | Magdaleena ja maailman lapset | pappi |
1972 | Se on sitten kevät | Napoleon Flinkman, renki |
Kun taivas putoaa... | apulaiskaupunginjohtaja Edwin Salo, "Eetu" | |
Hiekkakuningas | Olli | |
1973 | Meiltähän tämä käy | ministeri Vänttinen |
Isä | ratsumestari | |
Yhden miehen sota | urakoitsija Matti Kivilahti | |
Porvari Schippel | Tilman Hicketier | |
1974 | Tuntematon potilas | Into Viiriäinen |
1975 | Orvar Kleinin laillinen ruumis | Obraznik |
Mies, joka ei osannut sanoa ei | kertoja | |
1976 | Loma | johtaja Kari Helminen |
Hänen olivat linnut | Birger Broms | |
Brecht Suomessa | ||
Päivä Helsingissä | yliopettaja Lyy | |
1977 | Aika hyvä ihmiseksi | ajuri Primus Koljosen ääni |
Volpone eli Kettu | 1. tuomari | |
Jäniksen vuosi | 1. metsästäjä | |
1978 | Amerikan Antti | Antti |
1979 | Ihmemies | pääjohtaja Martti Olavi Ilmari Tuomola |
Kaikkein tärkein | koomikko | |
1980 | Tulitikkuja lainaamassa | seppä |
1981 | Sotamies Jokisen vihkiloma | Onni |
Kiljusen herrasväki | Koivisto, tykistön veteraani | |
Ansa | komisario | |
Pedon merkki | kenraaliluutnantti | |
Soitannollinen ilta Viipurissa 1918 | ||
1982 | Säätiö | Asel |
Kuningas jolla ei ollut sydäntä | majatalon isäntä | |
1983 | Yksityisetsivä | Arnold |
Agentti 000 ja kuoleman kurvit | "X", Suojeluspoliisin päällikkö | |
1987 | Jäähyväiset presidentille | kauppaneuvos Ollila |
1988 | Oliver ja kumppanit | Pultsi (äänirooli |
Ihmiselon ihanuus ja kurjuus | hotelli Tammerin portieri | |
1989 | Cha Cha Cha | asianajaja |
Ruuvit löysällä | poliisipäällikkö Miinalainen | |
1991 | Rölli – hirmuisia kertomuksia | puun ääni |
Syysmuutto | Nesto |
Lähteet
- ↑ Näyttelijä Martti Pennanen on kuollut Aamulehti. 18.12.2010. Arkistoitu 22.12.2010. Viitattu 19.12.2010.
- ↑ 82 ylimääräistä taiteilijaeläkettä. Helsingin Sanomat, 2.8.1985, s. 20. Näköislehti (maksullinen).
- ↑ Jussi-patsaalla palkittu Martti Pennanen on kuollut Ilta-Sanomat. 19.12.2010. Viitattu 27.11.2023.
- ↑ Tampereen seurakuntayhtymän hautahaku Hautahaku. Viitattu 8.1.2024.
Aiheesta muualla
- Moring, Kirsikka: Martti Pennanen Helsingin Sanomat. 17.12.2010. Viitattu 16.12.2016. (suomeksi)
- Martti Pennanen Yle Elävä arkistossa
|