Lyhyttavara
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a9/HK_SYP_%E8%A5%BF%E7%92%B0_Sai_Ying_Pun_%E5%BE%B7%E8%BC%94%E9%81%93%E8%A5%BF_Des_Voeux_Road_West_%E5%9C%B0%E6%94%A4_stall_January_2021_SS2.jpg/250px-HK_SYP_%E8%A5%BF%E7%92%B0_Sai_Ying_Pun_%E5%BE%B7%E8%BC%94%E9%81%93%E8%A5%BF_Des_Voeux_Road_West_%E5%9C%B0%E6%94%A4_stall_January_2021_SS2.jpg)
Lyhyttavara on vanhentunut nimitys ompeluun, neulontaan ja muuhun tekstiilityöhön liittyvistä tarvikkeista sekä valmiina myydyistä asusteista, sukista ja alusvaatteista. Nimitys 'lyhyttavara' (ruots. korta varor, saks. Kurzwaren) on syntynyt kangaskauppiaiden piirissä pituuden tai painon mukaan myytävien tuotteiden, kuten pakasta leikattavien kankaiden vastakohdaksi kuvaamaan kappaleittain tai tusinoittain myytäviä ompelutarvikkeita (nappeja, vetoketjuja, neuloja, lankarullia yms.) tai muita halpoja kappaletavaroita, kuten koruja ja koristeita, leluja ja askartelutarvikkeita.[1][2]
Lyhyttavarakaupat
Lyhyttavaraliikkeet (ruots. kortvaruaffär) olivat yleisiä etenkin 1900-luvun alkupuolella ennen valmisvaatekaupan yleistymistä, aikana jolloin vaatteet tehtiin itse kotona tai teetettiin ompelijalla itse valituista kankaista ja tarvikkeista. Harvoja Suomessa yhä toimivia lyhyttavaraliikkeitä on Helsingin Kalliossa Neljännen linjan ja Suonionkadun kulmassa vuonna 1953 avattu Selma Palmu.[3][4][5]
Rihkama
Nykyisin sanaa rihkama käytetään vähättelevässä sävyssä edullisesta pikkutavarasta, etenkin halvoista koruista ja koristeista,[6] tai kielikuvana minkä tahansa alan heikkolaatuisesta sarjatuotannosta. Aikoinaan se kuitenkin merkitsi aivan asenteettomasti samaa kuin lyhyttavara.[7]. Kauppaneuvos Juho Linnamo piti Viipurissa, vuodesta 1940 Forssassa, lyhyttavaran tukkuliikettä nimeltä Rihkama Oy[8][9]. Työpaikkailmoituksessa vuodelta 1912 Rihkama Tukkukauppa etsi kauppamatkustajaa, joka ”on perehtynyt rihkama (lyhyt-tavara) alaan”[10].
Lähteet
- ↑ lyhyttavara. Kielitoimiston sanakirja. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2024.
- ↑ korta varor. Nordisk familjebok, Uggleupplagan 1911. Osa 14: Kikarsikte - Kroman, palstat 1109-1110.
- ↑ Väkevä, Valtteri: Muuttumaton Helsinki: Selma Palmu on aito 50-luvun lyhyttavaraliike. Helsingin Sanomat, 30.5.2015. Artikkelin maksullinen verkkoversio. Viitattu 16.11.2022.
- ↑ Nelskylä, Lena: Saman tiskin takana jo 63 vuotta eikä ajatustakaan eläkkeestä Yle Uutiset. 29.6.2016. Viitattu 16.11.2022.
- ↑ Jompero-Lahokoski, Sanna: Legendaarinen Selma Palmu pelastui, kaikilla omistajilla kytkös Kallioon. Helsingin Uutiset, 18.12.2021. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 16.11.2022.
- ↑ rihkama. Kielitoimiston sanakirja. Helsinki: Kotimaisten kielten keskus, 2024.
- ↑ Results for: pikkurihkama, rihkama, lyhyttavarat EUdict dictionary: Finnish - English. Viitattu 19.11.2022.
- ↑ RE21 Virtuaali-Viipuri. Viitattu 19.11.2022.
- ↑ Tukkuliikkeen. (Pikkuilmoitus etusivulla.) Helsingin Sanomat, 22.10.1940, s. 1. Näköislehti (maksullinen).
- ↑ Kauppamatkustaja. (Rihkama Tukkukaupan työpaikkailmoitus.) Helsingin Sanomat, 16.8.1912, s. 8. Näköislehti (maksullinen).
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lyhyttavara Wikimedia Commonsissa