Lapinkuusio
Lapinkuusio | |
---|---|
![]() | |
Tieteellinen luokittelu | |
Kunta: | Kasvit Plantae |
Alakunta: | Putkilokasvit Tracheophyta |
Kaari: | Siemenkasvit Spermatophyta |
Alakaari: | Koppisiemeniset Magnoliophytina |
Luokka: | Kaksisirkkaiset Magnoliopsida |
Lahko: | Lamiales |
Heimo: | Näivekasvit Orobanchaceae |
Suku: | Kuusiot Pedicularis |
Laji: | lapponica |
Kaksiosainen nimi | |
Pedicularis lapponica | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OK |
Lapinkuusio (Pedicularis lapponica) on holarktisella alueella tavattava näivekasvi.
Ulkonäkö ja koko
Lapinkuusio kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja yläosastaan karvainen. Lapinkuusion kukintona on tiheähkö tähkä. Kukkien teriöt ovat 1,5 cm pitkät, ruusuntuoksuiset ja väriltään kalpeankeltaiset.[1] Lehtiasento on kierteinen. Lehtilapa on karvaton ja lehtien keskussuoni on leveä. Kukissa alin huulimainen terälehti on selvästi kiertynyt sivulle. Kasvi kukkii kesäkuulta elokuulle. Hedelmä on kota, joka on hieman verhiötä pidempi.[2]
Levinneisyys
Lapinkuusio esiintyy pohjoista Jäämerta ympäröivillä arktisilla tai subarktisilla alueilla. Euroopassa se esiintyy Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Luoteis-Venäjällä.[3]
Lapinkuusio Suomessa
Suomessa kasvin esiintyminen painottuu merkittävästi pohjoisimpaan Lappiin. Lajin eteläisimmät kasvupaikat ovat Rovaniemen korkeudella. Noin Kittilän–Saariselän korkeudelta pohjoiseen se yleistyy ja on Utsjoella ja Enontekiöllä erittäinkin yleinen.[4][5]
Lapinkuusio kasvaa Suomessa tunturikankailla, -koivikoissa, paljakkanotkoissa, karuissa kangasmetsissä, tulvametsissä ja puronvarsipensaikoissa.[5]
Lähteet
- ↑ Mossberg, B. & Stenberg, L.: Suuri Pohjolan kasvio, 2. painos, s. 554. Suomentanut Vuokko, S. & Väre, H. Helsinki: Tammi, 2005. ISBN 951-31-2924-1.
- ↑ Henry Väre, Jukka Laine: ”Lapinkuusio”, Metsäkasvio, s. 132. Metsäkustannus, 2016. ISBN 978-952-6612-78-2.
- ↑ Plants of the World Online 2021: Pedicularis lapponica L. (englanniksi) Viitattu 6.12.2021.
- ↑ Lampinen, R. & Lahti, T.: Kasviatlas 2010: Levinneisyyskartat (Lapinkuusio Pedicularis lapponica) 2011. Helsinki: Helsingin Yliopisto, Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo.
- ↑ a b Hämet-Ahti, Leena, Suominen, Juha, Ulvinen, Tauno & Uotila, Pertti (toim.): Retkeilykasvio. Helsinki: Luonnontieteellinen keskusmuseo, Kasvimuseo, 1998. ISBN 951-45-8167-9.
Aiheesta muualla
- Kasviatlas 2022: Lapinkuusion (Pedicularis lapponica) levinneisyys Suomessa.
- Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Lapinkuusio (Pedicularis lapponica)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/78/Pedicularis_lapponica.jpg/250px-Pedicularis_lapponica.jpg)
|