Kaljunaamakaija
Kaljunaamakaija | |
---|---|
![]() | |
Uhanalaisuusluokitus | |
Vaarantunut [1] | |
| |
Tieteellinen luokittelu | |
Kunta: | Eläinkunta Animalia |
Pääjakso: | Selkäjänteiset Chordata |
Alajakso: | Selkärankaiset Vertebrata |
Luokka: | Linnut Aves |
Lahko: | Papukaijalinnut Psittaciformes |
Heimo: | Kaijat Psittaculidae |
Suku: | Psittrichas |
Laji: | fulgidus |
Kaksiosainen nimi | |
Psittrichas fulgidus | |
Katso myös | |
| |
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK |
Kaljunaamakaija (Psittrichas fulgidus) on Papua-Uuden-Guinean kotoperäinen kaija ja sukunsa ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö
Linnun pituus on 46 cm ja paino 600–800 g. Sen höyhenpuku on enimmäkseen musta, vatsa ja siiven ylä- ja alapeitinhöyhenet ovat punaiset ja koiraan silmän takana on punainen täplä. Nokka on musta, koivet harmaat ja iiris tumman punaruskea. Naama ja kurkku ovat kaljut. Vanhin tarhaolosuhteissa elänyt lintu oli 25-vuotias.[2]
Esiintyminen
Kaljunaamakaijat elävät Papua-Uuden-Guinean sisämaan vuoristoseuduilla. Populaation koko on korkeintaan noin 21 000 yksilöä, joka on karkea arvio, sillä lintu on harvinainen ja siitä on varsin vähän luotettavia havaintoja. Se on uhanalainen metsästyksen takia, sillä paikalliset asukkaat käyttävät sitä ravinnoksi ja keräävät sen sulkia ja nahkoja. Myös lemmikiksi keräily on suurimuotoista ja lintuturistien lisääntyvä määrä häiritsee lajin pesintää. Metsien hakkuut eivät ole tämän lajin uhkana, sillä lajin pääasialliset ravintopuut, eräs viikunapuulaji, yleensä säästetään hakkuissa.
Elinympäristö
Laji elää vuoristometsissä 800–2 000 m:n korkeudella merenpinnasta. Toisinaan sitä tavataan alempana lähellä rannikkoa.
Lisääntyminen
Pesä on puunkolossa. Naaras munii kaksi munaa, joita se hautoo noin kuukauden.
Ravinto
Ruokavalio koostuu viikunoista, mangoista ja Freycinetia mangopandan -kasvin suurista kukinnoista.
Lähteet
- Forshaw, Joseph M. & Cooper, William T. 1977: Parrots of the World. - T.F.H. Publications, Inc. New Jersey. ISBN 0-87666-959-3
- World Parrot Trust (englanniksi)
Viitteet
|