Hannu Mikkola
Hannu Mikkola | |
---|---|
![]() Mikkola Goodwood Festival of Speed -tapahtumassa vuonna 2014. | |
Henkilötiedot | |
Koko nimi | Hannu Olavi Mikkola |
Syntynyt | 24. toukokuuta 1942 Joensuu |
Kuollut | 25. helmikuuta 2021 (78 vuotta) Helsinki |
Kansalaisuus | ![]() |
WRC-ura | |
Aktiivivuodet | 1973–1993 |
Kartanlukija(t) | ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() ![]() |
Entiset tallit | Ford, Peugeot, Toyota, Mercedes-Benz, Audi, Mazda |
Kilpailuja | 123[1] |
Maailmanmestaruuksia | 1 (1983) |
Voittoja | 18[1] |
Palkintosijoja | 44[1] |
Erikoiskoevoittoja | 654[1] |
MM-pisteitä | 655[1] |
Ensimmäinen kilpailu | Monte Carlo -ralli 1973 |
Ensimmäinen voitto | 1000 Lakes Rally 1974 |
Viimeinen voitto | Safari-ralli 1987 |
Viimeinen kilpailu | 1000 Lakes Rally 1993 |
[ Muokkaa Wikidatassa ] ![]() | |
Infobox OK |
Hannu Olavi Mikkola (24. toukokuuta 1942 Joensuu – 25. helmikuuta 2021 Helsinki)[2] oli suomalainen rallikuljettaja.[3] Hän voitti urallansa Jyväskylän suurajot ennätykselliset seitsemän kertaa (1968, 1969, 1970, 1974, 1975, 1982 ja 1983)[4]. Rallin maailmanmestaruussarjan hän voitti kerran ja oli kolmesti hopealla ja kahdesti pronssilla. Rallin SM-sarjan hän voitti kahdesti (1968, 1974) ja oli kahdesti myös hopealla (1966, 1970)[5].
Mikkola kuoli syöpään 78-vuotiaana.[6]
Ennen uraa
Ennen uraa rallikuljettajana Mikkola oli kartanlukija. Nuorena insinööriopiskelijana hän toimi kartanlukijana muun muassa Kim Snellmanille suurajoissa sekä Pauli Toivoselle Helsinki-rallissa.
Mikkola oli ajanut autoa 10 vuotiaasta ja 21-vuotiaana hän lainasi perheen Volvo 444:ää, jolla hän osallistui Kuopion ralliin. Mikkola sijoittui seitsemänneksi ja voitti luokkansa. Seuraavana vuonna hän ajoi Simca 1500:lla muutamia kilpailuja. Vuonna 1965 Leo Jouhki hankki hänelle Volvo 544:n ja rahaa sillä ajamiseen. Mikkola sijoittui autolla neljänneksi ensimmäisellä yrittämällä ja sai pian rahoitusta Volvon maahantuojalta. Vuonna 1967 hän voitti kaksi kilpailua.[7]
SM-ura
Mikkolan nimi oli vahvasti kiinni 1960-luvun puolivälissä Volvoon. Volvolla hän ajoikin SM-hopeaa vuonna 1966, vaikka hänen ajokistaan Volvo Amazonista tuli Suurajoissa selvää jälkeä. Mikkolan ura Volvolla palkittiin jo seuraavana vuonna, kun hän ajoi Suurajoissa kolmanneksi ja samalla itsensä rallimaailman kuuluisuuteen.
Mikkolan ensimmäinen kosketus tehdasautoihin tapahtui 1967, kun hän osallistui Lancialla Monte Carlo -ralliin. Seuraavana vuonna Mikkola ajoi uransa ensimmäisen rallin Suomen mestaruuden Volvolla, Datsunilla ja Ford Escortilla. Escortilla Mikkola ajoi myös uransa ensimmäisen suurajovoiton. Mikkola jatkoi voittoputkeaan vuosina 1969 ja 1970. Vuonna 1971 hän ajoi koko uransa pahimman ulosajon. Mikkola voitti urallaan muun muassa yli 25 000 kilometriä pitkän Lontoo-Meksiko-maratonrallin, joka oli maailman pisin ralli. Vuonna 1972 hän voitti ensimmäisenä eurooppalaisena kuljettajana Safari-rallin.[8][7]
Ura rallin MM-sarjassa
Kun Rallin MM-sarja käynnistyi, Mikkola osallistui siihen heti. Hän ajoi uransa ensimmäisen voiton MM-sarjassa 1974 Jyväskylän suurajoissa, ja toisen 1975 Marokon rallissa. Marokossa kartanlukijana toimi sittemmin Peugeot Talbot Sport -tallin tallipäällikkönä ja myöhemmin Ferrarin F1-tiimin tallipäällikkönä ja toimitusjohtajana toiminut ranskalainen Jean Todt. Samana vuonna Mikkola ajoi Suurajojen voittoon 1600-kuutioisella Toyotalla; autolla, jolla kukaan ei ollut aikaisemmin pystynyt voittamaan.
Vuonna 1979 kilpailtiin ensimmäistä kertaa kuljettajien maailmanmestaruudesta. Mikkola oli kauden avauskisan Monte Carlon nopein, mutta hän sai viiden minuutin aikasakon, koska poliisi ilmoitti hänen tehneen ohituksen keltaisen viivan vaikutusalueella. Tämä pudotti Mikkolan voittopaikalta viidenneksi, ja voittoon ajoi ranskalainen Bernard Darniche. Kyseisenä vuonna mestaruuden vienyt Ruotsin Björn Waldegård nousi kisan kolmanneksi, Mikkola hävisi historian ensimmäisen kuljettajien rallin maailmanmestaruuden yhdellä pisteellä hänelle.
Fordilla ajaneen Mikkolan pitkä ura tallissa oli päättymässä, joten hän solmi kahden vuoden sopimuksen saksalaisen Audin kanssa alkaen 1981. Mikkola teki historiaa Audi Quattrolla ajamalla Audille ensimmäisen WRC-voiton[7] ja ensimmäisenä ei-ruotsalaisena Ruotsin rallin voittoon.[9]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/87/RALLYE-MONTE-CARLO-1986-Mikkola.jpg/250px-RALLYE-MONTE-CARLO-1986-Mikkola.jpg)
Kaudella 1982 epäluotettavuus oli ongelmana, mutta voittoja tuli silti Suomen rallista ja RAC-rallista.[7]
Kaudella 1983 Mikkola sai tilaisuutensa tavoitella maailmanmestaruutta. Hän voitti neljä kilpailua ja voitti mestaruuden.[7] Kauden puolessa välissä tuli teknisistä ongelmista johtuvia keskeytyksiä ja mestaruus näytti epävarmalta. Jyväskylän Suurajoissa Mikkola onnistui lukuisista vaikeuksista huolimatta nousemaan viimeisellä erikoiskokeella kärkeen ja kilpailun voittajaksi. Se jäi samalla Mikkolan viimeiseksi voitoksi Jyväskylässä. Mikkolan maailmanmestaruus varmistui hyvissä ajoin ennen kauden päättävää RAC-rallia.
Voittaessaan mestaruuden Mikkola oli vanhin mestaruuden voittaneista rallin MM-sarjan historiassa 41 vuoden ikäisenä.[10]
Voitettuaan maailmanmestaruuden, ajoi Mikkola enää valikoituja MM-ralleja sekä Britannian avointa mestaruussarjaa. Hän saavutti MM-hopeaa vuonna 1984 sekä voiton Safari-rallissa vuonna 1987, mikä jäi Mikkolan uran viimeiseksi voitoksi. Mikkola auttoi Tommi Mäkisen Mazda Rally Team Europe -talliin vuodeksi 1991.
Mikkolan aktiiviura päättyi vuonna 1993 Jyväskylän Suurajoissa, kun hän oli 51-vuotias.[8]
Mediassa
Vuoden 1983 maailmanmestaruuskamppailusta on tehty elokuva, Race for Glory: Audi vs Lancia (2024), jossa Mikkolaa esittää italialainen Gianmaria Martini.[11][12]
Mikkolan uran saavutukset
- Maailman pisimmän rallin Lontoo-Mexico-maratonrallin voittaja (1970)
- Ensimmäinen ei-afrikkalainen Safari-rallin voittaja (1972) [8]
- Ensimmäinen ei-ruotsalainen Ruotsin rallin voittaja (1981)
- Ralliautoilun maailmanmestari (1983)
- Seitsenkertainen Jyväskylän Suurajot-yleiskilpailun voittaja [4]
Mikkolan uran MM-mitalit
- Yksi MM-kulta (1983)
- Kolme MM-hopeaa (1979, 1980, 1984)
- Kaksi MM-pronssia (1981, 1982)
Mikkolan MM-rallivoitot
# | Kausi | Osakilpailu | Kartanlukija | Auto |
---|---|---|---|---|
1 | 1974 | ![]() | John Davenport | Ford Escort RS1600 |
2 | 1975 | ![]() | Jean Todt | Peugeot 504 |
3 | 1975 | ![]() | Atso Aho | Toyota Corolla |
4 | 1978 | ![]() | Arne Hertz | Ford Escort RS1800 |
5 | 1979 | ![]() | Arne Hertz | Ford Escort RS1800 |
6 | 1979 | ![]() | Arne Hertz | Ford Escort RS1800 |
7 | 1979 | ![]() | Arne Hertz | Ford Escort RS1800 |
8 | 1979 | ![]() | Arne Hertz | Mercedes 450 SLC 5.0 |
9 | 1981 | ![]() | Arne Hertz | Audi Quattro |
10 | 1981 | ![]() | Arne Hertz | Audi Quattro |
11 | 1982 | ![]() | Arne Hertz | Audi Quattro |
12 | 1982 | ![]() | Arne Hertz | Audi Quattro |
13 | 1983 | ![]() | Arne Hertz | Audi Quattro A1 |
14 | 1983 | ![]() | Arne Hertz | Audi Quattro A1 |
15 | 1983 | ![]() | Arne Hertz | Audi Quattro A2 |
16 | 1983 | ![]() | Arne Hertz | Audi Quattro A2 |
17 | 1984 | ![]() | Arne Hertz | Audi Quattro A2 |
18 | 1987 | ![]() | Arne Hertz | Audi 200 Quattro |
Rallin MM-sarjan tulokset
Lähteet
- ↑ a b c d e Mikkola, Hannu juwra.com. Viitattu 6.8.2023. (englanniksi)
- ↑ Kuolinilmoitus, Helsingin Sanomat 14.3.2021, s. C 15
- ↑ Nylund, Juha: Suomen ralliautoilun historia, s. 81. Hämeenlinna: Alfamer Oy, 1999. ISBN 952-5089-30-4.
- ↑ a b Mäkinen, Marko & Rauhala, Samuli: Sorateiden Grand Prix 50 vuotta. . ISBN 952-91-2524-0.
- ↑ Nylund, Juha: Suomen ralliautoilun historia, s. 28, 60, 63, 81. Hämeenlinna: Alfamer Oy, 1999. ISBN 952-5089-30-4.
- ↑ Touru, Ville: Hannu Mikkola on kuollut 27.2.2021. Ilta-Sanomat.
- ↑ a b c d e Hannu Mikkola's Biography halloffame.fia.com. Viitattu 4.5.2023. (englanniksi)
- ↑ a b c Nylund, Juha: Suomen ralliautoilun historia, s. 82. Hämeenlinna: Alfamer Oy, 1999. ISBN 952-5089-30-4.
- ↑ Suuret suomalaiset ralliteot: Hannu Mikkolan johdolla kolmoisvoittoon Ruotsissa 1981 ralli.net. 11.2.2017. Arkistoitu 16.1.2023. Viitattu 16.1.2023.
- ↑ WRC's 50 Greatest Moments: Mikkola becomes oldest WRC champion wrc.com. 16.11.2022. Viitattu 18.1.2023. (englanniksi)
- ↑ Janne Oivio: MM-rallin legendaarisesta taistosta tulee elokuva – suomalaismestaria esittää todellinen yllätysnimi Ilta-Sanomat. 6.12.2023. Viitattu 19.2.2024.
- ↑ Catherine Bray: Race for Glory: Audi vs Lancia review – 1980s rally face-off is David v Goliath showdown The Guardian. 30.1.2024. Viitattu 19.2.2024. (englanniksi)
Aiheesta muualla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hannu Mikkola Wikimedia Commonsissa
- YLE Elävä arkisto: Hannu Mikkola Jyväskylän tähtenä 1969[vanhentunut linkki]
- Rallilegenda Hannu Mikkola on kuollut Yle Urheilu
- eWRC-sivustolla (englanniksi)
1970-luku: 1977: ![]() 1978: ![]() 1979: ![]() | 1980-luku: 1980:![]() 1981: ![]() 1982: ![]() 1983: ![]() 1984: ![]() 1985: ![]() 1986: ![]() 1987: ![]() 1988: ![]() 1989: ![]() | 1990-luku: 1990:![]() 1991: ![]() 1992: ![]() 1993: ![]() 1994: ![]() 1995: ![]() 1996: ![]() 1997: ![]() 1998: ![]() 1999: ![]() | 2000-luku: 2000:![]() 2001: ![]() 2002: ![]() 2003: ![]() 2004: ![]() 2005: ![]() 2006: ![]() 2007: ![]() 2008: ![]() 2009: ![]() | 2010-luku: 2010:![]() 2011: ![]() 2012: ![]() 2013: ![]() 2014: ![]() 2015: ![]() 2016: ![]() 2017: ![]() 2018: ![]() 2019: ![]() | 2020-luku: 2020:![]() 2021: ![]() 2022: ![]() 2023: ![]() |
|