Viktor Bonaparte
Viktor Bonaparte | |
---|---|
princ Napoléon hlava rodu Bonaparte | |
![]() | |
Úplné jméno | Napoleon Viktor Jérôme Frederik |
Narození | 18. července 1862 Palais Royal |
Úmrtí | 3. května 1926 (ve věku 63 let) Brusel |
Manželka | Klementina Belgická |
Potomci | Marie Klotilda Bonaparte Louis Napoléon Bonaparte |
Rod | Bonapartové |
Otec | Napoleon Jérôme Bonaparte |
Matka | Marie Klotilda Savojská |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Viktor Bonaparte (Napoleon Viktor Jérôme Frederik; 18. července 1862, Palais Royal – 3. května 1926, Brusel), titulární 4. kníže z Montfortu, byl v letech 1879 až 1926 bonapartistickým pretendentem francouzského trůnu. Podporovateli jeho nároku byl znám jako Napoleon V.
Život
Původ a mládí
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/24/Princess_Clotilde_and_baby_%28probably_Napol%C3%A8on_Victor_Bonaparte%2C_born_1862%29.jpg/170px-Princess_Clotilde_and_baby_%28probably_Napol%C3%A8on_Victor_Bonaparte%2C_born_1862%29.jpg)
Viktor se narodil v Palais Royal v Paříži za druhého Francouzského císařství jako syn prince Napoleona a jeho manželky Marie Klotildy Savojské, dcery italského krále Viktora Emanuela II. Brzy po jeho narození následovali dva mladší sourozenci: v roce 1864 bratr Ludvík a v roce 1866 sestra Marie Leticie, pozdější vévodkyně z Aosty. V době svého narození byl Viktor třetí v následnictví francouzského trůnu, hned po císařském princi Napoleonovi a svém otci.
Dědic Bonaparte
V osmnácti letech byl z vůle císařského prince Napoleona Evžena, který zemřel v roce 1879, jmenován hlavou rodu Bonaparte a pro své příznivce se stal Napoleonem V., někteří Bonapartisté však preferovali jeho mladšího bratra Ludvíka, plukovníka ruské imperiální gardy. Rozhodnutí císařského prince obejít Viktorova otce vedlo k úplnému rozpadu vztahů mezi otcem a synem. V květnu 1886 vyhostila Francouzská republika prince bývalých vládnoucích dynastií, a tak princ Viktor odešel z Francie do exilu v Belgii.
Dreyfusova aféra
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/db/Victor%2C_Prince_Napol%C3%A9on%2C_Vanity_Fair%2C_1899-06-01.jpg/220px-Victor%2C_Prince_Napol%C3%A9on%2C_Vanity_Fair%2C_1899-06-01.jpg)
Po smrti presidenta Félixe Faurea v roce 1899, během Dreyfusovy aféry, se řada politických frakcí pokusila využít nepořádku a princ Viktor oznámil delegaci imperialistického výboru, že podnikne kroky k obnovení francouzského císařství, když nastane příhodná chvíle. Aby toho dosáhl, oznámil, že se postaví do čela hnutí se svým bratrem, princem Ludvíkem, bojujícím vedle něj, o kterém řekl, že "přinese Bonapartistickým silám jeho prestiž a jeho vojenské nadání i hodnost v ruské armádě". Orleánský vévoda, soupeřící uchazeč o trůn, měl také k dispozici síly, které byly připraveny překročit francouzskou hranici ve stejné době jako síly Bonapartistů. Nakonec se očekávaný boj ve Francii nenaplnil a francouzská Třetí republika přežila jednu ze svých nejvážnějších krizí.
Úmrtí
Princ Viktor zemřel ve věku 63 let v Bruselu 3. května 1926, kdy francouzský autor Charles Maurras komentoval dobu prince Viktora jako uchazeče a prohlásil, že od roku 1884 nenabídl republikánským vládám žádné nové myšlenky ani žádné radikální alternativy. Bonapartistickým dědicem se po něm stal jeho jediný syn Ludvík.
Manželství a potomci
10. nebo 14. listopadu 1910 se osmačtyřicetiletý Viktor v Moncalieri oženil s o deset let mladší princeznou Klementinou, nejmladší dcerou belgického krále Leopolda II. a jeho manželky Marie Jindřišky Habsbursko-Lotrinské. Manželé spolu měli dvě děti:
- 1. Marie Klotilda Bonaparte (20. 3. 1912 Brusel – 14. 4. 1996 Cendrieux)[1]
- ⚭ 1938 hrabě Serge de Witt (30. 12. 1891 Moskva – 21. 7. 1990 Cendrieux)[2]
- 2. Louis Napoléon Bonaparte (23. 1. 1914 Brusel – 3. 5. 1997 Prangins)[3] hlava rodu Bonapartů od roku 1926 až do své smrti[3]
- ⚭ 1949 hraběnka Alix de Foresta (* 4. 4. 1926 Marseille)[4]
Vývod z předků
Giuseppe Maria Buonaparte | ||||||||||||
Carlo Buonaparte | ||||||||||||
Maria Saveria Paravicini | ||||||||||||
Jérôme Bonaparte | ||||||||||||
Giovanni Geronimo Ramolino | ||||||||||||
Laetitia Ramolino | ||||||||||||
Angela Maria Pietrasanta | ||||||||||||
Napoleon Jérôme Bonaparte | ||||||||||||
Fridrich II. Evžen Württemberský | ||||||||||||
Fridrich I. Württemberský | ||||||||||||
Bedřiška Braniborsko-Schwedtská | ||||||||||||
Kateřina Württemberská | ||||||||||||
Karel Vilém Ferdinand Brunšvický | ||||||||||||
Augusta Brunšvicko-Wolfenbüttelská | ||||||||||||
Augusta Frederika Hannoverská | ||||||||||||
Viktor Bonaparte | ||||||||||||
Karel Emanuel Savojsko-Carignanský | ||||||||||||
Karel Albert Sardinský | ||||||||||||
Marie Kristýna Saská | ||||||||||||
Viktor Emanuel II. | ||||||||||||
Ferdinand III. Toskánský | ||||||||||||
Marie Tereza Toskánská | ||||||||||||
Luisa Marie Amélie Tereza Neapolsko-Sicilská | ||||||||||||
Marie Klotilda Savojská | ||||||||||||
Leopold II. | ||||||||||||
Rainer Josef Habsbursko-Lotrinský | ||||||||||||
Marie Ludovika Španělská | ||||||||||||
Adelheid Rakouská | ||||||||||||
Karel Emanuel Savojsko-Carignanský | ||||||||||||
Alžběta Savojská | ||||||||||||
Marie Kristýna Saská | ||||||||||||
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Victor, Prince Napoléon na anglické Wikipedii.
- ↑ Clotilde Princesse Napoléon. geni_family_tree [online]. [cit. 2023-01-06]. Dostupné online.
- ↑ Comte Serge de Witt. geni_family_tree [online]. [cit. 2023-01-06]. Dostupné online.
- ↑ a b Louis, Prince Napoleon. geni_family_tree [online]. [cit. 2023-01-06]. Dostupné online.
- ↑ Alix Marie Joséphine Thérèse Henriette de Foresta. geni_family_tree [online]. [cit. 2023-01-06]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Viktor Napoleon Bonaparte na Wikimedia Commons
TITULÁRNÍ Francouzský císař | ||
---|---|---|
Předchůdce: Napoleon IV. Evžen | 1879–1926 Viktor Bonaparte | Nástupce: Napoleon VI. Ludvík |
TITULÁRNÍ Vestfálský král | ||
---|---|---|
Předchůdce: Napoleon Josef | 1891–1926 Viktor Bonaparte | Nástupce: Napoleon VI. Ludvík |