Václav Březina
Václav Březina | |
---|---|
![]() ak.mal. Václav Březina | |
Narození | 15. září 1862 Pátek nad Ohří Rakouské císařství ![]() |
Úmrtí | 9. září 1906 (ve věku 43 let) Jindřichův Hradec Rakousko-Uhersko ![]() |
Místo pohřbení | Vyšehradský hřbitov |
Povolání | malíř a výtvarník |
Příbuzní | Otakar Březina bratr |
Podpis | ![]() |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Václav Březina (15. září 1862 Pátek nad Ohří[1] – 9. září 1906 Jindřichův Hradec[2]), byl český malíř, žák prof. J. Mařáka na pražské Akademii výtvarných umění.
Život
Václav Březina se narodil 15. září 1862 v obci Pátek. Jeho otec Jan Březina byl ředitelem školy a zamýšlel, že se syn Václav rovněž stane učitelem. Václav projevoval malířské nadání a po absolvování akademického gymnázia se v roce 1880 přihlásil na malířskou Akademii v Praze. V letech 1880–1882 absolvoval elementární školu a přípravku u prof. Františka Čermáka a spřátelil se s Antonínem Slavíčkem. V roce 1883 pražskou Akademii opustil a stal se žákem soukromé krajinářské školy Leopolda Stephana (1826–1890). V následujícím roce odešel do Vídně, aby se zdokonalil v malbě u Jana Václava Kautského (1827–1896). U Kautského se seznámil s J. Mařákem. Spolu s ním se vrátil do Prahy a ve školních letech 1887/88–1891/92 se stal jedním z prvních žáků speciální krajinářské školy prof. Julia Mařáka na pražské malířské Akademii. V roce 1889 již jako student vystavoval uhlové kresby na výroční výstavě Krasoumné jednoty v pražském Rudolfinu. Účastnil se i Jubilejní zemské výstavy v r. 1891, kde vystavil motivy ze Strahovské zahrady.
Po ukončení studia žil (až do roku 1897) v Lenešicích u Loun a maloval luční a lesní partie v okolí Ohře. Pravidelně se zúčastňoval výročních výstav Krasoumné jednoty. Postupně se v jednotlivých letech prezentoval např. obrazy Bažina na Ohři, Selský dvůr v Jičínsku, Pobřeží Oharky, Nový sníh, Lesní idyla, V bukovém lese a Když listí padá. S Uměleckou besedou poprvé vystavuje v roce 1895. Je zastoupen jak na jarní, tak i na vánoční výstavě v Topičově salónu. V prosinci 1896 vystavuje s dobrou odezvou u kritiky velkoformátový obraz Mlýn. Václav Březina zřejmě však oficiálně nevstoupil do žádného z domácích uměleckých spolků a F. X. Harlas jej v r. 1902 řadí do skupiny „Mimo družstvo“. V polovině 90. let 19. století cestuje po Slovensku.
V letech 1899–1903 žil v Náchodě, kde v červnu 1902 vystavoval i osvětově přednášel na téma „Umění výtvarné, jeho technika a umělecký ideál“. Po roce 1903 se odstěhoval do Mladé Boleslavi, kde si otevřel krajinářskou školu. V r. 1905 vystavoval v Bělohradě a v květnu 1906 měl soubornou výstavu (61 obrazů) v Mladé Boleslavi. V posledních letech zajížděl do Jindřichova Hradce na pozvání starosty K. Merty a jeho manželky. Zde rovněž vystavoval v l. 1903 a 1906 a náhle zemřel 9. září 1906 na srdeční vadu. Dle V. Šumana (1929) jeho posledním obrazem je Můstek u Lásenice.
Na přání rodiny (manželka Marie a dcera Cecilie) byl pohřben v Lázních Bělohrad, ale po čase byly jeho ostatky převezeny do Prahy na Vyšehradský hřbitov. Je uložen v hrobě společně s J. Mařákem. Posmrtná výstava byla uskutečněna v Topičově salónu v prosinci 1906 (přibližně 50 obrazů).
Dílo
Václav Březina patřil společně s Janem Köpplem, Bohumilem Podhrázským a Raimundem Wolfem k nejstarším Mařákovým žákům. Po umělecké stránce byl jeho nejvěrnějším následovatelem a převzal jeho lyrický romantismus, malířskou techniku i rukopis. Nastupující impresionismus jej příliš neovlivnil. Oblíbil si i podobná témata - lesní interiéry, břehy řek a zrcadlení stromů na vodní hladině, okraje lesa, březové háje nebo podzimní cesty. Zachytil krajiny ve všech ročních obdobích, při rozbřesku i večerním stmívání. V okolí Mladé Boleslavi, Ratibořic a v Jižních Čechách maloval lesní skalky, potoky, bažiny, vřesoviště, louky a pastviny. Většinu Březinova díla tvoří oleje a kresby uhlem.[3] V r. 1902 Václav Březina „skládá hold“ svému profesorovi velkoformátovým obrazem Tragedie lesa, který je uměleckou reakcí na dopady pustošivé vichřice na náchodské Brance na jaře 1902.
V době, kdy už byl J. Mařák vážně nemocen, se podílel spolu s Bohuslavem Dvořákem a Pepou Mařákovou na realizaci výzdoby ochozu a schodiště Národního muzea.[4]
Umělecký vývoj Václava Březiny pravidelně sledoval ve Zlaté Praze K. B. Mádl. V r. 1899 (9. června) při hodnocení Výroční výstavy Krasoumné jednoty jeho obraz Když listí padá dává do kontextu s obrazy Ant. Slavíčka Slunce v lese a Ant. Hudečka Na potoce a píše: „Když listí padá podzimem oranžově zbarvené a vysoko leží na aleji, v modravých parách v dálce se ztrácející, jest obraz, který nepostrádá síly ni barvy ni nálady, je pevně vybudovaný a dobře kreslený.“ Hodnocení posmrtné výstavy Václava Březiny (Zlatá Praha, 11. 1. 1907) pak uzavírá slovy: „Myslím, že historie našeho umění, kterou budoucnost napíše, neopomene připomenouti jméno V. Březiny tam, kde budeme mluviti o plejadě Jul. Mařáka. Patří k jeho učenlivým žákům.“
Zastoupení ve sbírkách
- Národní galerie v Praze, např. obrazy Počátek jara (1893) a Podzim v bukovém lese (1900)
- Památník národního písemnictví, obrazy Labská krajina u Hradce Králové a Údolí se stromy u Mladé Boleslavi
- Galerie středočeského kraje v Kutné Hoře, obraz Na pastvě (kolem 1900)
- Galerie moderního umění v Roudnici nad Labem, obraz Lesní tůňka
- Galerie výtvarného umění v Náchodě, obraz Tragedie lesa (1902)
- Oblastní galerie v Liberci, obraz Partie z Dolní Nové Vsi (kolem 1900)
- Oblastní galerie Vysočiny v Jihlavě, obraz Potok ve vesnici
- Galerie Klatovy / Klenová, obraz se zimním motivem
Galerie
- Václav Březina Potok ve vesnici (1890)
- Václav Březina Lávka přes mokřad
- Václav Březina Odpočinek na mezi
- Václav Březina U potoka (1891)
- Václav Březina Cesta zimou
- Václav Březina Na pastvě (kolem 1900)
- Václav Březina Břízy (kolem 1900)
- Václav Březina Lesní interiér
- Václav Březina Březový les
- Václav Březina U lesa
- Václav Březina Tragedie lesa (1902)
- Václav Březina V lese (1906)
- Václav Březina Kachny odlétají (1906)
- Václav Březina Tůně (studie, 1906)
- Václav Březina Potok (studie)
- Václav Březina Jindřichův Hradec
- Václav Březina Jindřichův Hradec - Černá věž
Reference
Literatura
- Šuman, V.: Julius Mařák a jeho škola. Praha: Jednota umělců vývarných, 1929.
- Domorázek-Mráz, K.: Posmrtná výstava Václava Březiny. Národní politika, roč. 24, č. 354, Příloha, 25. 12. 1906.
- Harlas, F. X: České malířství počátkem 20. věku, Osvěta, 1902, roč. 32, č. 7, s. 589–602.
- Mádl, K. B.: Václav Březina, Zlatá Praha, roč. 24, č. 15, s. 184, 11. 1. 1907.
- Neznámý autor: K úmrtí Václava Březiny, Lidové noviny, roč. 14, č. 252, s. 5, 12. 9. 1906.
- Neznámý autor: Výstava Václava Březiny, Národní listy, roč. 46, č. 358, s. 13, 30. 12. 1906.
- Zachař Michael: Václav Březina, katalog výstavy v Mladé Boleslavi, Galerie kulturního střediska Svět 2007, 55 s.
- Blažíčková-Horová Naděžda, Sekyrka Tomáš (eds.): Odkaz Josefa Hlávky Národní galerii v Praze, Národní galerie v Praze 2008, ISBN 978-80-7035-391-2
- Blažíčková Horová Naděžda a kol.: Julius Mařák a jeho žáci, Národní galerie v Praze 1999, 334 s. ISBN 80-7035-206-X
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Václav Březina na Wikimedia Commons
- Václav Březina v informačním systému abART
- Galerie Kroupa, Březina Václav (1862–1906)
- Lázně Bělohrad, osobnosti města – Václav Březina
- Hrob Václava Březiny na Vyšehradském hřbitově v Praze Archivováno 1. 12. 2017 na Wayback Machine.