Sloupsko-šošůvské jeskyně
![]() Sloupsko-šošůvské jeskyně | |
---|---|
IUCN kategorie III (Přírodní památka) | |
![]() Sloupské jeskyně – Eliščina síň | |
Základní informace | |
Vyhlášení | 1. února 2000 |
Rozloha | 7,51 ha[1][2] |
Poloha | |
Stát | Česko![]() |
Okres | Blansko |
Umístění | Sloup, Šošůvka |
Souřadnice | 49°24′41,04″ s. š., 16°44′20,4″ v. d. |
![]() ![]() Sloupsko-šošůvské jeskyně | |
Další informace | |
Kód | 2070 |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. | |
Tento box:
|
Sloupsko-šošůvské jeskyně leží v severní části chráněné krajinné oblasti Moravský kras severně od města Brna, nedaleko od okresního města Blansko a na jižním okraji městečka Sloup.
Sloupsko-šošůvské jeskyně jsou rozsáhlým komplexem dómů, chodeb a obrovských podzemních propastí vytvořených ve dvou patrech. Nejznámější Eliščina jeskyně má vynikající akustiku, a proto je příležitostně využívána pro koncerty komorní hudby. Prohlídkové trasy Sloupsko-šošůvských jeskyní jsou spojeny s prohlídkou jeskyně Kůlna, kde byly nalezeny části lebky neandrtálského člověka asi 120 000 let staré. Sloupsko-šošůvské jeskyně jsou také charakteristické křehkou a barevnou krápníkovou výzdobou. Provozovatelem je Správa jeskyní České republiky.
Jeskyně jsou podzemním tokem Sloupského potoka spojeny s největší českou jeskyní – Amatérskou. Spolu s ní pak tvoří jeskynní systém o celkové délce téměř 35 km.
Sloupské údolí
Před jeskyněmi se nacházejí dva zajímavé přírodní útvary. Prvním z nich jsou tři skalní bloky těsně vedle sebe, které se nazývají Otec, matka a syn, a leží na skále nad parkovištěm. Výraznou dominantu tvoří Hřebenáč, u kterého se propadá do podzemí Sloupský potok. Tento skalní masív vysoký asi 20 m dal pravděpodobně název vsi Sloup. Na jeho vrcholu se mimo kříže nacházela také socha sv. Šimona Stylity.[3]
Ochrana přírody
Dne 20. prosince 1999 byla vyhlášena v místě jeskyní i v jeho přilehlém okolí stejnojmenná přírodní rezervace. Cílem ochrany je udržení stávajícího charakteru území, ochrana povrchových a podzemních krasových jevů, ochrana zimovišť netopýrů a ochrana unikátních paleontologických nalezišť.
Historie jeskyní
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Sloupsk%C3%A9_sk%C3%A1ly_1857.gif/220px-Sloupsk%C3%A9_sk%C3%A1ly_1857.gif)
Prastarou existenci jeskyně potvrdily kosterní nálezy fauny a neandrtálců již ze starší doby kamenné (paleolit). Samotná historie o jeskyních se datuje až do druhé poloviny 17. století.
V roce 1669 lékař a fyzikus města Brna Johannes Ferdinand Hertod z Todtenfeldu podal první zmínku o Sloupských jeskyních ve svém spisu „Tartaro mastix Moravie“ (Podzemní bič Moravy). Jeskyni popsal jako „zářivě bílou, plnou krápníků“. Za 79 let po něm, v roce 1748 do jeskyně vstoupil jeho dvorní fyzik a matematik J. A. Nagel. Ten po prohlídce jeskyně a sestupu do spodních pater prohlásil, že jeskynní prostory jsou strašlivé a hrůzyplné. Byl prvním člověkem, který sestoupil do spodních pater. [4]Jeskyně Eliščina byla objevena v roce 1879 a veřejnosti byla zpřístupněna v roce 1881. Zbývající část Sloupsko-šošůvských jeskyní byla postupně objevena v letech 1889–1915.
Spodními patry jeskyní protéká Sloupský potok, který se propadá do podzemí nedaleko od vchodu do jeskyní. Soustavou neprostupných sifonů podzemní potok vtéká do Sloupského koridoru Amatérské jeskyně – největší české jeskyně a znovu na povrchu se objevuje jako ponorná říčka Punkva na dně propasti Macocha. Na konci roku 2005 se jeskynním potápěčům povedlo proplout mezi těmito jeskyněmi.
Prohlídka Sloupsko-šošůvských jeskyní
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9c/Vstup_do_jeskyn%C3%AD%2C_p%C5%99%C3%ADrodn%C3%AD_rezervace_Sloup%C5%A1ko-%C5%A0o%C5%A1%C5%AFvsk%C3%A9_jeskyn%C4%9B%2C_okres_Blansko.jpg/220px-Vstup_do_jeskyn%C3%AD%2C_p%C5%99%C3%ADrodn%C3%AD_rezervace_Sloup%C5%A1ko-%C5%A0o%C5%A1%C5%AFvsk%C3%A9_jeskyn%C4%9B%2C_okres_Blansko.jpg)
Vstupním portálem a chodbou se návštěvník dostane do jeskyně Nicové, jejíž název je odvozen od nickamínkové výzdoby na stěnách. Odtud trasa pokračuje do Eliščiny jeskyně s překrásnou krápníkovou, sintrovou a nickamínkovou výzdobou. Vynikající akustika Eliščiny jeskyně je návštěvníkům předvedena ukázkou reprodukované hudby.
Cesta podzemím vede prokopanou chodbou do nejrozsáhlejší části Sloupsko-šošůvských jeskyní – Starých skal. Staré skály začínají mohutnou Gotickou chodbou, na jejímž konci je 65 metrů hluboká Stupňovitá propast.
Dalším zastavením je Kolmá propast, z níž se vystupuje do prostor objevených prof. Karlem Absolonem v roce 1900. Klenotem těchto partií a celých Sloupsko-šošůvských jeskyní je Nagelova propast. V současně době je zpřístupněna dvěma můstky. Od stropu na hladinu Sloupského potoka ve spodních patrech je hluboká přibližně 90 metrů, ale její půdorysné rozměry ji řadí mezi nejmohutnější podzemní propasti v České republice.
Od Nagelovy propasti vede trasa k Trámové chodbě, která přechází ve 260 metrů dlouhou Stříbrnou chodbu. Ze Stříbrné chodby byla prokopána spojka do prostor Šošůvských jeskyní, které nejsou tak rozměrné jako Sloupské, mají však bohatou a zachovalou krápníkovou výzdobu. Trasa vede přes Brouškovu pohádkovou síň s unikátním stalagmitovým útvarem Svícen do Riegrovy síně. Vyvrcholením prohlídky Šošůvských jeskyní je Černá propast, která ústí k hladině Sloupského potoka v hloubce 70 metrů.
Odraz v kultuře
V knize Julese Vernea Zelený paprsek vydání z roku 1907 je odkaz na „Sloupské jeskyně s Macechou“.
Galerie
- Skalní útvar Hřebenáč
- Provozní budovy a občerstvení
- Otec, matka a syn
- Sloupský potok – v odraze lze vidět skály Otec, matka a syn
- Propadání Sloupského potoka
- Sloupské jeskyně – Eliščina síň
- Sloupské jeskyně – Stupňovitá propast
- Sloupské jeskyně – Trámová chodba
- Sošůvské jeskyně – hlava Maxipsa Fíka
- Sošůvské jeskyně – Brouškova pohádková síň se stalagmitem Svícen
- Sošůvské jeskyně – Riegrova síň
Reference
- ↑ Otevřená data AOPK ČR. Dostupné online. [cit. 2020-11-19].
- ↑ Nationally designated areas (CDDA). Dostupné online. [cit. 2021-06-26].
- ↑ GREGOR, Vojtěch A. Kříž na Hřebenáči u Sloupu. Speleo. 2013, roč. 62, s. 60–72. Dostupné online.
- ↑ Sloupsko-šošůvské jeskyně. www.treking.cz [online]. [cit. 2019-10-09]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Sloupsko-šošůvské jeskyně na Wikimedia Commons
- Oficiální stránky Sloupsko-šošůvských jeskyní - informace, otevírací doba, mapa
- Sloupsko-šošůvské jeskyně na Facebooku
- Sloupsko–šošůvské jeskyně – Toulavá kamera [online]. Česká televize, 2015-02-21 [cit. 2019-06-25]. Dostupné online.
Chráněná území v okrese Blansko | |
---|---|
Chráněná krajinná oblast | |
Přírodní parky | |
Národní přírodní rezervace | Býčí skála • Habrůvecká bučina • Vývěry Punkvy |
Národní přírodní památky | |
Přírodní rezervace | Babí lom • Balcarova skála – Vintoky • Bayerova • Bílá voda • Čepičkův vrch a údolí Hodonínky • Durana • Kavinský potok • Louky pod Kulíškem • Mokřad pod Tipečkem • Pavlovské mokřady • Ploník • Rakovec • Rakovecké stráně a údolí bledulí • U Nového hradu • U Výpustku • Vratíkov |
Přírodní památky | Babolský háj • Bačov • Cukl a Rozsečské rašeliniště • Černá skála • Čtvrtky za Bořím • Habrová • Hersica • Horní Bělá • Kačiny • Krkatá bába • Křtinský lom • Kunštátská obora • Lebeďák • Lhotské jalovce a stěny • Loucká obora • Lysická obora • Nad Berankou • Park Letovice • Rudice – Seč • Údolí Chlébského potoka • V Jezdinách • Žižkův stůl |