Siglo de Oro
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/08/El_Greco_-_Count_Orgasz_detail.jpg/240px-El_Greco_-_Count_Orgasz_detail.jpg)
Siglo de Oro (ve španělštině doslova Století zlata, Zlaté století) je označení pro období, kdy Španělsko za vlády Habsburků zažívalo největší kulturní a politický rozmach ve svých dějinách: tedy v pozdní renesanci, resp. manýrismu a v baroku.
Vymezení
Období bývá vymezováno dvěma konkrétními roky: 1492–1681, vrcholné období pak zaujímá přibližně století 1550–1650. Rok 1492 totiž nepřinesl jen Kolumbův objev Ameriky pro Starý svět, ale také dokončení reconquisty dobytím Granady a v kulturní sféře především vydání první španělské gramatiky – Arte de la lengua castellana, jejímž autorem byl Antonio de Nebrija. Jako konec zlatého století bývá uváděn rok 1681, kdy zemřel poslední z velkých autorů španělského baroka – dramatik Pedro Calderón de la Barca. Zejména v literární vědě se pak ujalo vymezení roky 1556 (nástup Filipa II. na trůn) a 1681 (Calderónova smrt). Přestože větší část 17. století již znamená politický úpadek Španělska spojený s vylidňováním, španělská kultura prožívá své vrcholné období ještě po dobu několika desetiletí této krize.
Charakteristika
V Siglo de Oro se dosud nevídanou měrou rozvinula zejména literatura, dále též výtvarné umění a hudba; novým vývojem však prošla také lingvistika, geografie (v souvislosti z prozkoumáváním Ameriky), přírodní vědy a matematika. Ve filosofii je vůdčí postavou Francisco Suárez, představitel tzv. druhé scholastiky, v teologii pak Francisco de Vitoria.
Pozdní renesance
- Doba vlády Karla V. (1516–1556): převládá otevřenost Evropě a světu, optimistický pohled na svět. V literatuře se rozvíjí především rytířský a pikareskní román, z nichž nejznámější je Lazarillo z Tormesu (od neznámého autora, 1554).
- Doba vlády Filipa II. (1556–1598): obrana vůči vnějším vlivům, protireformace, sklon k mystice (Terezie z Ávily), vědomí vlastní výlučnosti. Stavební památkou tohoto období je klášter El Escorial.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d9/Diego_Rodr%C3%ADguez_de_Silva_y_Vel%C3%A1zquez_-_Luis_de_G%C3%B3ngora_y_Argote_-_Google_Art_Project.jpg/128px-Diego_Rodr%C3%ADguez_de_Silva_y_Vel%C3%A1zquez_-_Luis_de_G%C3%B3ngora_y_Argote_-_Google_Art_Project.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5e/Quevedo_%28copia_de_Vel%C3%A1zquez%29.jpg/128px-Quevedo_%28copia_de_Vel%C3%A1zquez%29.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/08/Miguel_de_Cervantes_%281605%29_El_ingenioso_hidalgo_Don_Quixote_de_la_Mancha.png/128px-Miguel_de_Cervantes_%281605%29_El_ingenioso_hidalgo_Don_Quixote_de_la_Mancha.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Las_Glorias_Nacionales%2C_1852_%22D._Pedro_Calder%C3%B3n_de_la_Barca%22_%284013195639%29.jpg/128px-Las_Glorias_Nacionales%2C_1852_%22D._Pedro_Calder%C3%B3n_de_la_Barca%22_%284013195639%29.jpg)
Baroko
Ve španělském literárním baroku, které dalo světu i nejslavnější španělskou knihu, totiž Dona Quijota (1605), se osamostatňují dva směry – kulteranismus a konceptismus –, které spolu někdy soupeřily, ač měly mnohé shodné znaky; Ramón Menéndez Pidal uznává, že tyto dva směry jsou „koneckonců sourozenci“[1] a Ernst Robert Curtius dokonce tvrdí, že „pokusy odlišit kultismus od konceptismu nemohou vést k úspěchu.“[2] Přesto bývá často udáváno následující rozlišení:
- Kulteranismus (od slova culterano) či kultismus (od lat. culto), příbuzný s italským marinismem, anglickým eufuismem a francouzskou preciózní literaturou, se vyznačuje ornamentalismem, bombastickou slovní zásobou a novotvary, přebujelou metaforikou na hranici srozumitelnosti a rozvolněnou syntaxí. Obsahově se však většinou omezuje na zpracovávání zavedených mytologických témat. Vůdčí figurou byl básník Luis de Góngora y Argote, podle nějž se tento směr nazývá též góngorismus.
- Konceptismus (název odvozen od slova concepto - pojem) je zaměřen především na ideovou a obsahovou stránku díla; užívá neokázalou slovní zásobu, zato jsou však často využívány dvojznačnost, paradox, kontrast, slovní hříčka. Nejvýznamnějšími představiteli byli Francisco de Quevedo a Baltasar Gracián.
Představitelé
Literatura
|
|
Malířství a sochařství
|
|
Hudba
- Luis de Milán (1500–1561)
- Antonio Cabezón (1510–1566)
- Tomás Luis de Victoria (1548–1611)
- Alonso Lobo (1555–1617)
Odkazy
Reference
- ↑ Cit. dle Jasmina Murad: Dichterpolemik im Siglo de Oro: Untersuchungen zur Kontroverse zwischen Góngora und Quevedo, str. 3 Archivováno 28. 5. 2008 na Wayback Machine.
- ↑ E. R. Curtius: Evropské literatury a latinský středověk. Praha 1998, s. 317.
Související články
- Habsburské Španělsko
- Španělská kultura, Španělská literatura
- Renesance, Manýrismus, Baroko
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Siglo de Oro na Wikimedia Commons
- Přehled literatury Siglo de Oro (španělsky)
- Asociación Internacional Siglo de Oro