Rutger von Ascheberg
hrabě Rutger von Aschenberg | |
---|---|
![]() | |
Narození | 2. červen 1621 Berbohnen |
Úmrtí | 17. duben 1693 Göteborg |
Místo pohřbení | Göteborg |
Choť | Marie Eleonora von Busseck |
Děti | Margareta von Ascheberg Christian Ludvig Aschenberg Sofia Lovisa von Ascheberg Eleonora Elisabeth von Ascheberg Friherrinna Anna Elisabeth von Ascheberg af Söfdeborg Sofia Lovisa Wachtmeister |
Rodiče | Wilhelm von Ascheberg Margaretha von der Osten |
Příbuzní | Christian Barnekow[1] (vnuk) |
Vojenská kariéra | |
Hodnost | polní maršál |
Sloužil | Švédská armáda |
Války | Třicetiletá válka Druhá severní válka |
Bitvy | Bitva u Nördlingenu Bitva u Rheifeldenu Bitva u Wittenweieru Druhá bitva u Breitenfeldu Bitva u Jankova Bitva u Radomi Bitva u Chojnice Bitva u Lundu |
![]() |
Hrabě Rutger von Ascheberg (2. červen 1621 – 17. duben 1693), také známý jako Roger von Ascheberg byl důstojník švédské armády, postupně byl jmenován generálporučíkem v roce 1670, generálem v roce 1674, polním maršálem v roce 1678. V roce 1680 se stal generálním guvernérem v provincii Skåne a v následujícím roce se stal královským radou.
Životopis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ae/Maria_Eleonora_von_Busseck.jpg/220px-Maria_Eleonora_von_Busseck.jpg)
Rutger von Ascheberg se narodil na panství Berbohnen v Kuronsku. Pocházel ze staré vestfálské rodiny, která odešla do Kuronska v 16. století. Jeho rodiči byli Wilhelm von Ascheberg a Margaretha von der Osten.
Třicetiletá válka
Od svých 13 let sloužil jako páže ve švédské armádě bojující v Třicetileté válce v Německu. Byl přítomen v řadě velkých bitev, včetně bitvy u Nördlingenu v roce 1634. V roce 1639 odešel studovat do Francie. V následujícím roce byl povolán k hesenskému jezdeckému pluku ve švédských službách. Vyznamenal se v bitvě u Wolfenbüttelu 1641. V bitvě u Breitenfeldu v roce 1642 byl zraněn a zajat nepřítelem, ale později byl zachráněn. Během zbývající části třicetileté války bojoval pod polními maršály Lennartem Torstensonem a Carlem Gustafem Wrangelem. V roce 1644 byl povýšen na korneta, v roce 1645 na poručíka a v roce 1646 se stal rytmistrem(kapitán).
Po skončení války zůstal v Německu a působil ve funkci soudního vykonavatele. V roce 1655 mu byla nabídnuta pozice podplukovníka a velení pluku ve švédské armádě, která se připravovala na válku proti Polsku.
Druhá severní válka (1655–1660)
Druhá severní válka se z počátku odehrávala na území Polsko-Litevské unie. V březnu 1656 byl po dobytí města Jarosławi povýšen na plukovníka. V červenci téhož roku bojoval v bitvě u Varšavy. V bitvě u Chojnice(Konitz) donutil polské vojsko k ústupu. Jako projev uznání dostál od švédského krále Karla X. Gustava majetky v Prusku, cennosti i samotný rapír, který používal v bitvě.
V roce 1657 zaútočilo Dánsko na švédské území v Německu, švédská armáda byla donucena opustit Polsko a napadnout Dánsko. V roce 1658 vedl Rutger von Ascheberg švédskou armádu na Kodaň, která leží na ostrově Zéland. Švédská armáda provedla riskantní přechod úžin v Baltském moři přes Malý a Velký Belt, tento plán se uskutečnil z důvodu silného ledu ve dnech 30. ledna až 15. února 1658. V prosinci 1658 napadl Sønderborg na Jutském poloostrově, při útoku byl téměř zajat. V roce 1659 byl zraněn v bitvě o Kodaň. Po doléčení zranění dobyl ostrov Møn, kde zůstal do konce války.
Povýšení
V roce 1664 byl povýšen na generálmajora a v následujícím roce se zúčastnil spolu s polním maršálem Wrangelem vojenského tažení švédské armády proti Brémám. V roce 1670 byl tento konflikt ukončen, poté se vrátil do Švédska a byl povýšen na generálporučíka. V 1673 získal šlechtický titul barona a panství Kastellgården u Kungälvu. V roce 1674 byl povýšen na generála.
Skånská válka (1675–1679)
Nejprve byl zodpovědný za obranu švédské provincie Bohuslän proti útokům z Norska. Zvítězil v bitvě u Kviströmu. Poté se přesunul do Skånie, kde spolu se švédským krále Karlem XI. velel v několika bitvách. V roce 1676 se vyznamenal v bitvě u Halmstadu, během bitvy byl raněn do paže. Po zotavení se v prosinci toho roku zúčastnil bitvy u Lundu, kde měl rozhodující podíl na vítězství. V roce 1677 uspěl v bitvě u Landskrony, byl jmenován polním podmaršálem. Na konci války získal nejvyšší velení švédské armády v provincii. Byl povýšen na polního maršála.
Generální guvernér a hrabě
Po skončení války byl nejprve jmenován generálním guvernérem Göteborgu, Bohuslänu a Dalslandu. V roce 1680 přibyly provincie Skånie a Halland. Byl jmenován královským radou a v roce 1687 získal titul hraběte. Zasloužil si uznání samotného švédského krále Karla XI., který ocenil je přínos pro celé Švédsko a jeho samotného.
Rutger von Ascheberg zemřel 17. dubna 1693 v Göteborgu. Byl pohřben 26. srpna 1694 v německém kostele pojmenovaném po královně Kristině v Göteborgu. Pohřbu se zúčastnil král Karel XI.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/be/Aschebergska_gravkoret_01.png/220px-Aschebergska_gravkoret_01.png)
Vlastnictví
Mezi panství a statky, které vlastnil, patřily Kastellegården, Gullmarsberg, Holma, Torreby, Stenungsön a Ström v Bohuslänu, stejně jako Sövdeborg , Agerup a Tosterup ve Skånii.
Rodina
V roce 1650 se oženil s Marií Eleonorou von Bussech, členkou šlechtického rodu z Hesenska. Žila v letech 1632–1690 a byla pohřbena v roce 1691 ve stejném kostele jako její manžel o tři roky později.
Manželé měli tyto děti:
- George Fredrik von Ascheberg
- Margareta Sabina von Ascheberg
- Ludvig Volrath von Ascheberg
- Anna Elisabeth von Ascheberg
- Karl Gustaf von Ascheberg
- Rutger von Ascheberg
- Gustaf Adolf von Ascheberg
- Kristian Ludvig von Ascheberg
- Eleonora Elisabet von Ascheberg (1663–1737) ∞ David Makeléer
- Sofia Lovisa von Ascheberg (1664-1720) ∞ Hans Wachtmeister
- Otto Vilhelm von Ascheberg (1665-1671)
- Margareta von Ascheberg (1671-1753) ∞ Kjell Kristoffer Barnekow(1663-1700)
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Rutger von Ascheberg na anglické Wikipedii.
- ↑ Leo van de Pas: Genealogics.org. 2003.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Rutger von Ascheberg na Wikimedia Commons