Ralph Gibson
Ralph Gibson | |
---|---|
![]() | |
Narození | 16. ledna 1939 (85 let) Los Angeles |
Alma mater | San Francisco Art Institute |
Povolání | fotograf, novinář, spisovatel, umělec a hudebník |
Manžel(ka) | Mary Jane Marcasiano |
Ocenění | Guggenheimovo stipendium rytíř Řádu čestné legie rytíř Řádu umění a literatury |
Webová stránka | www |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b0/Japanese_photographer_Kishin_Shinoyama_and_nude_female_models.jpg/220px-Japanese_photographer_Kishin_Shinoyama_and_nude_female_models.jpg)
Ralph Gibson (* 16. ledna 1939 Los Angeles) je americký umělecký fotograf[1] nejznámější svými fotografickými knihami. Jeho obrazy často začleňují fragmenty s erotickými a tajemnými podtóny, budují narativní význam prostřednictvím kontextualizace a surrealismu, které komponuje pospolu.
Životopis
Gibson se v roce 1956 zapsal do námořnictva Spojených států, u kterého studoval fotografii až do roku 1960. Gibson pak pokračoval ve svých fotografických studiích na San Francisco Art Institute v letech 1960–1962. Svou profesní kariéru zahájil jako asistent Dorothey Langeové v letech 1961 až 1962 a od roku 1967 do roku 1968 pokračoval ve spolupráci s Robertem Frankem na dvou filmech.[2]
Dílo
Gibson po celý život fascinují knihy, které také vydává. Od roku 1970, kdy vydal The Somnambulist, se profesionálně věnuje tisku. V roce 1969 se přestěhoval do New Yorku, kde založil Lustrum Press, aby mohl kontrolovat reprodukce svých děl.[3] Společnost Lustrum Press také v roce 1971 vydala dílo Larryho Clarka Tulsa.[4] Během svého působení společnost vytvořila přes 40 monografií, přičemž posledními projekty jsou State of the Ax publikované nakladatelstvím Yale University Press na podzim 2008 a Nude by Taschen (2009). Jeho fotografie jsou součástí více než sta padesáti sbírek muzea po celém světě a objevily se na stovkách výstav. Téměř 50 let pracuje výhradně s fotoaparáty značky Leica.
Na otázku The New York Times, jaké jsou jeho hlavní zdroje inspirace doporučil Gibson to, co považoval za pět klíčových děl: Vision of Paris Eugena Atgeta, American PhotographsWalkera Evanse, Decisive Moment (Rozhodující okamžik) Henriho Cartiera-Bressona, The Americans Roberta Franka a Ballet Alexe Brodovitche.[5]
Na objednávku italské luxusní značkx Bottega Veneta fotografoval Gibson modely Raquel Zimmermannovou a Mathiase Lauridsena na lokacích v Miláně pro reklamu na podzim / zima 2013.
Gibsonova fotografie Hand Through a Doorway byla použita na vnitřním obalu alba Unknown Pleasures z roku 1979 britskou rockovou kapelou Joy Division.
V létě 2016 při příležitosti otevření Galerie Thierry Bigaignon, představil Gibson zcela novou řadu fotografií s názvem Vertical Horizon. Tentokrát v barevném provedení, na rozdíl od černobílých obrázků, kterými je proslaven.
Gibsonovy publikace
- The somnambulist : photographs 1970 ISBN 9780912810102 Part 1 of a trilogy
- Deja-Vu: Second in the Black Trilogy 1973 ISBN 9780912810065. Part 2 of a trilogy
- Days at Sea ISBN 9780912810157. 1974 Part 3 of a trilogy
- Syntax ISBN 9780912810393. 1983
- Tropism 1987. ISBN 9780893812553
- L'Anonyme 1987. ISBN 9780893812492
- L'Histoire de France 1991 ISBN 9780893814717. Introduction by Marguerite Duras
- Light strings : impressions of the guitar 2004 ISBN 9780811843249. With Andy Summers
- State of the Axe: Guitar Masters in Photographs and Words 2008 ISBN 9780300142112 Foreword by Anne Wilkes Tucker; Preface by Les Paul
- Political Abstraction: 2015 Lustrum Press, ISBN 9781477309940
- The Black Trilogy: 2017 University of Texas Press, ISBN 9781477316269
- Self-Exposure: 2018 HENI, Londýn
Sbírky
Gibsonova díla jsou v následujících veřejných sbírkách:
- International Center of Photography[6]
- J. Paul Getty Museum, Los Angeles[7]
- Kemper Museum of Contemporary Art, Missouri[8]
- Metropolitan Museum of Art, New York[9]
- Museum of Fine Arts, Houston[10]
- Museum of Modern Art[11]
- National Gallery of Art, Washington, D.C.[12]
- Stedelijk Museum, Amsterdam[13]
- Vanderbilt University Fine Arts Gallery, Nashville[14]
- Whitney Museum of American Art[15]
- International Photography Hall of Fame, St.Louis[16]
Ocenění
- 2018: Appointed Chevalier de la Légion d'honneur[17]
- 2015: Guild Hall Academy of the Arts Lifetime Award[18]
- 2007: Lucie Award for lifetime achievement in Fine Art.[19]
- 2002: Získal Řád umění a literatury udělené francouzskou vládou[2]
- 1998: Honorary doctorate from the Ohio Wesleyan University
- 1994: Grande Medaille de la Ville d'Arles[2]
- 1991: Honorary doctorate of Fine Arts from the University of Maryland[2]
- 1989: „150 Years of Photography“ Award, Photographic Society of Japan[2]
- 1988: Leica Medal of Excellence Award[2]
- 1986: National Endowment for the Arts fellowship
- 1986: Získal Řád umění a literatury udělené francouzskou vládou[2]
- 1985: Guggenheimovo stipendium od organizace John Simon Guggenheim Memorial Foundation
- 1983: His book Syntax (1983) received a mention for the Rencontres d'Arles Book Award
- 1977: New York State Council on the Arts (C.A.P.S.) fellowship
- 1977: Deutscher Akademischer Austauschdienst (DAAD), Berlin
- 1975: National Endowment for the Arts fellowship
- 1973: National Endowment for the Arts fellowship
Výstavy
- Na festivalu Rencontres d'Arles představil svou tvorbu v letech 1975, 1976, 1977, 1979, 1989 a 1994.
- Ralph Gibson, The Somnambulist, 50. anniversaire, Galerie Thierry Bigaignon, Paříž, 10. září – 31. října 2020[20]
Osobní život
Gibson v současné době žije v New Yorku se svou manželkou, módní návrhářkou Mary Jane Marcasiano a často cestuje do Evropy a Brazílie.[21]
Odkazy
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Ralph Gibson na anglické Wikipedii.
- ↑ Photographers on Seeing: Ralph Gibson. Popular Photography. Duben 1981, s. 86. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c d e f g Ralph Gibson [online]. Artnet Worldwide Corporation [cit. 2018-06-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ralph Gibson Archivováno 11. 7. 2018 na Wayback Machine. Etherton Gallery, Tucson, Arizona.
- ↑ Andy Grundberg (10. dubna 1983), Photography View; Why Some Art Retains Its Emotional Impact The New York Times.
- ↑ John Durniak (21. července 1985), Photography Books That Instruct And Inspire New York Times.
- ↑ Tropism: Photographs by Ralph Gibson [online]. [cit. 2019-01-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ralph Gibson [online]. [cit. 2019-01-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ralph Gibson [online]. [cit. 2019-01-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-05-21. (anglicky)
- ↑ Ralph Gibson [online]. [cit. 2019-01-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ralph Gibson [online]. [cit. 2019-01-11]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2019-01-11. (anglicky)
- ↑ Ralph Gibson [online]. [cit. 2019-01-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ From the Library: Photobooks After Frank [online]. [cit. 2019-01-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ralph Gibson [online]. [cit. 2019-01-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ History of the Collection [online]. [cit. 2019-01-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ralph Gibson [online]. [cit. 2019-01-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ralph Gibson [online]. [cit. 2020-02-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ralph Gibson, la Légion d’honneur pour le plus Français des Américains [online]. Les Nautes de Paris, 2018-06-11 [cit. 2018-06-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ TRAURING, Michelle. Guild Hall Honors Broderick, Feiffer, Gibson And Macklowes At Academy Dinner. 27east.com. 2015-03-10. Dostupné online [cit. 2018-06-20]. (anglicky)
- ↑ ralph gibson [online]. Lucie Foundation [cit. 2015-06-11]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Eric Karsenty, « Ralph Gibson, photographe et homme de lettres », Fisheye, 10. 9. 2020.
- ↑ www.nytimes.com. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Ralph Gibson na Wikimedia Commons
- Oficiální stránky