Jean-Martin Charcot
Prof. Jean-Martin Charcot | |
---|---|
![]() | |
Narození | 29. listopadu 1825 Paříž |
Úmrtí | 16. srpna 1893 (ve věku 67 let) Montsauche-les-Settons |
Místo pohřbení | Hřbitov Montmartre |
Alma mater | lékařské agregace Condorcetovo lyceum Lyceum svatého Ludvíka |
Povolání | lékař, neurovědec, psycholog, psychiatr, neurolog a kreslíř |
Rodiče | Jean-Baptiste Charcot |
Děti | Jean-Baptiste Charcot Jehanne Charcot |
Ocenění | rytíř Řádu čestné legie (1848) Montyonova cena (1853) důstojník Řádu čestné legie (1880) komandér Řádu čestné legie (1892) |
Podpis | |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/49/Jean_Martin_Charcot_01.jpg/220px-Jean_Martin_Charcot_01.jpg)
Jean-Martin Charcot [ʒaːɲ martaːɲ ʃarkɔt]IPA (někdy se mezi jmény neuvádí pomlčka; 29. listopadu 1825, Paříž, Francie – 16. srpna 1893, Montsauche-les-Settons, Francie) byl francouzský lékař, jedna z předních postav neurologie a psychiatrie. Bývá označován jako „otec francouzské neurologie“.[1]
Jeho syn Jean-Baptiste Charcot po něm pojmenoval ostrov u pobřeží Antarktidy.
Biografie
Charcot se narodil 29. listopadu v Paříži jako syn producenta ozdobných povozů. Už jako dítě ho fascinovalo lékařství a zajímal se také o literaturu. V roce 1848 ukončil studium medicíny a začal pracovat na oddělení Rayera (privátního lékaře Napoleona III.) v Salpêtrière. Už v roce 1865 popsal amyotrofickou laterální sklerózu, chronickou míšní nemoc (pozvolný rozpad předních rohů a postranních provazců míšních), ale zabýval se i interními nemocemi, v roce 1876 popsal atrofickou cirhózu jaterní.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ef/Pr_Charcot_DSC09405.jpg/220px-Pr_Charcot_DSC09405.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/33/Jean-Martin_Charcot_chronophotography.jpg/220px-Jean-Martin_Charcot_chronophotography.jpg)
V letech 1872–1888 přednášel o neurologii, přitom sestavil neurologický chorobopis. Byly to „Přednášky o nemocech nervové soustavy“, v nichž většina věcí byla zcela nových. V roce 1882 se mu splnil životní sen: v Salpêtrière byla otevřena Klinika nervových nemocí se vším všudy – i s fyzikální terapií (elektro, hydro, atd.). Bylo to první zařízení na léčbu nervových nemocí, které neslo označení klinika. Současně byla v roce 1869 královnou Viktorií otevřena Národní neurologická nemocnice v Londýně (National Hospital). Charcot popsal řadu neurologických onemocnění. Velkou pozornost věnoval hysterii. Byl to první lékař, který se orientoval v pestré změti neurologických onemocnění a položil tomuto oboru pevné základy. Jean-Martin Charcot zemřel na náhlou zástavu srdce 16. srpna roku 1893. V Čechách o Charcotovi vyšel článek už v roce jeho smrti z pera Ladislava Haškovce.
Charcot ve svém oboru používal chronofotografii jako pomůcku pro diagnostiku nemoci, například okolo roku 1884 v pařížské nemocnici Hôpital Salpêtrière.[2]
V oborech medicíny, ve kterých působil, pocházejí od jeho příjmení následující názvy:
- Charcotova noha
- Charcotův stav
- Charcotova trias
Mezi jeho žáky patřily i takové osobnosti jako Sigmund Freud, Joseph Babinski, Pierre Janet, Albert Londe, Georges Gilles de la Tourette, nebo Alfréd Binet.
Další chronofotografové
- Eadweard Muybridge (1830–1904) – průkopník chronofotografie
- Étienne-Jules Marey (1860–1904) – francouzský lékař, fyziolog a fotograf série Muž, který sesedá z kola (1890–1895) – vynálezce chronofotografické pušky.
- August (1862–1954) a Luis (1864–1948) Lumièrové vyvinuli roku 1895 kinematograf (z řečtiny pohyblivý zapisovač).
- Harold Eugene Edgerton (1903–1990) – významný americký inženýr, vynálezce stroboskopu a pionýr vysokorychlostní chronofotografie.
- Ottomar Anschütz (1846–1907) – německý vynálezce a chronofotograf.
- Ernst Kohlrausch (1850–1923) – sportovní výzkumník a pionýr filmu.
- Thomas Eakins (1844–1916) – americký malíř, fotograf a sochař.
- Anton Giulio Bragaglia (1890–1960) – pionýr italské futuristické fotografie.
- Albert Londe (1858–1917) – francouzský lékařský chronofotograf.
Odkazy
Reference
- ↑ Teive HA, Chien HF, Munhoz RP, Barbosa ER. Charcot's contribution to the study of Tourette's syndrome. Arq Neuropsiquiatr. December 2008, s. 918–21. Dostupné online. DOI 10.1590/S0004-282X2008000600035. PMID 19099145. Je zde použita šablona
{{Cite journal}}
označená jako k „pouze dočasnému použití“. - ↑ http://www.foto-camcorder-optik.info/wissenschaftliche_fotografie-1.html[nedostupný zdroj]
Související články
- Guillaume Duchenne de Boulogne
- Blanche Wittmanová
- Hugh Welch Diamond
- Albert Londe
- Henry Hering
- Southworth & Hawes
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Jean-Martin Charcot na Wikimedia Commons