Eliška Rožátová
Eliška Rožátová | |
---|---|
![]() Eliška Rožátová (2022) | |
Narození | 12. ledna 1940 (84 let) Praha |
Povolání | sklářská výtvarnice a malířka |
![]() | |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Eliška Rožátová (*12. ledna 1940 Praha) je sklářská výtvarnice a malířka. V letech 1954–1958 studovala na Střední průmyslové škole sklářské, Želený Brod a následně pokračovala na Vysokou školu uměleckoprůmyslovou v Praze v ateliérech Josefa Kaplického[1] a Stanislava Libenského[2], kterou ukončila v roce 1965.[3] Poté pracovala jako výtvarnice až do roku 1970 pro Železnobrodské sklo.[4]
Věnovala se malbě i kresbě, vytvářela skleněné mozaiky a vitráže pro architekturu, v oblasti designového skla využívala metodu lehání skla a na své výtvory malovala.[4] Z realizací ve veřejném prostoru lze uvést abstraktní mozaiku na fasádě obchodního domu Šíravan ve slovenských Michalovcích (1973),[5] spolu s Janem Fišarem realizovala prosklené stěny vládního salonku na Smíchovském nádraží (1975),[6] mozaiku Telekomunikace na domě v Jablonci nad Nisou (1978),[7] nástropní mozaiku Slunce, která byly umístěna v roce 1980 v hotelu Praha,[8] vitráž a skleněnou mozaiku pro koncertní síň Atrium (1982) v Praze či malované vitráže pro hotel Corinthia Tower taktéž v Praze.[4]
V kolektivních výstavách se objevila od roku 1967, samostatně pak vystavovala od roku 1973 kdy debutovala na výstavě Sklo v Nové síni v Praze. Její díla jsou zastoupena ve sbírkách Národní galerie v Praze, Uměleckoprůmyslového muzea, Moravské galerie Brno či v Muzeu skla a bižuterie v Jablonci nad Nisou.[4]
Galerie
- Abstraktní mozaika na obchodním domě v Michalovcích
- Mozaika Telekomunikace v Jablonci nad Nisou
Odkazy
Reference
- ↑ HOLBOVÁ, Štěpánka. Osobnost pedagoga Josefa Kaplického na Vysoké škole uměleckoprůmyslové a jeho odkaz. Praha: Univerzita Karlova, 2009.
- ↑ Libenský Stanislav. České Kompetenční Centrum [online]. [cit. 2021-05-17]. Dostupné online.
- ↑ MALÝ, Zbyšek; MALÁ, Alena. Slovník českých a slovenských výtvarných umělců 1950-. Ostrava: Výtvarné centrum Chagall, 2004. ISBN 978-80-86171-35-7. S. 96.
- ↑ a b c d Malý, s. 97.
- ↑ Mozaika | Vetřelci a volavky. www.vetrelciavolavky.cz [online]. [cit. 2021-05-17]. Dostupné online.
- ↑ Vládní salónek na Smíchovském nádraží. Architektura ČSR. 1976, s. 447.
- ↑ Mozaika "Telekomunikace" | Vetřelci a volavky. www.vetrelciavolavky.cz [online]. [cit. 2021-05-17]. Dostupné online.
- ↑ Slunce | Vetřelci a volavky. www.vetrelciavolavky.cz [online]. [cit. 2021-05-17]. Dostupné online.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Eliška Rožátová na Wikimedia Commons