Berthold Schwarz
Berthold Schwarz | |
---|---|
![]() | |
Narození | 30. června 1893 Parník |
Úmrtí | Desetiletí od 1940 |
Povolání | architekt |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Berthold Schwarz (30. června[p 1] 1893 Parník[1] – po roce 1948 ?) byl německy hovořící architekt působící na území Československa. V roce 1939 emigroval do Indie.
Život
Narodil se v rodině obchodního příručího (dle matričního záznamu továrního úředníka) Moritze Schwarze a jeho manželky Irmy, rozené Winterové.[1] Architekturu vystudoval pravděpodobně ve Vídni. V roce 1919 se přestěhoval do Prahy. V roce 1931 se oženil s výtvarnicí Hedvikou Fleischerovou.[2] Manželství bylo pravděpodobně bezdětné.[3]
V roce 1938 požádali manželé Schwarzovi o vystěhovalecké pasy s tím, že odcestují do indické Bombaje. Z Prahy manželé odcestovali pravděpodobně 15. března 1939.[3]
Omyly v životopisných údajích v odborné literatuře
Některé zdroje[4][5] uvádějí, že zemřel pravděpodobně v roce 1945 v koncentračním táboře Dachau. Podle databáze obětí koncentračního tábora Dachau by se jednalo o Bertholda Schwarze, narozeného 5. března 1910, který zahynul 31. března 1945[6], obchodního příručího[7]. Datum narození a povolání příručího potvrzuje i matriční záznam o sňatku z roku 1936 s Martou Peškovou.[8] Zjevně se tedy nejednalo o tohoto architekta.
Dílo
Praha a okolí
- 1920 Rodinný dům čp. 428, Praha 6 – Bubeneč, Juárezova 12[5] (Zbořeno před rokem 2017)
- 1924 nástavba 5. a 6. nadzemního podlaží domu čp. 1585, Praha 1 – Nové Město[5][9]
- 1925 Dům zubního lékaře MUDr. B. v Kolíně, čp. 33, Politických vězňů 53, Kolín IV[10]
- 1926–1927 Rodinný dům Fr. N. čp. 1785, Praha 5 – Smíchov, Holečkova 66[5][10][11]
- 1927 dům Inž. R, čp. 1799, Praha 5 – Smíchov, Na Václavce 15[10]
- 1927 Vila G. – přestavba a nástavba původně přízemního domu v Dobřichovicích[10]
- 1927–1928 Obchodní dům Bárta a spol. (Rosenbaum), čp. 984, Praha 1 – Staré Město, Národní 15[4][10][12][13]
- 1928 Sanatorium MUDr. Ondřeje Schneidera, Praha II – přestavba a nástavba 3. patra, čp. 1771, Praha 2 – Nové Město, U Karlova 28, dnes Ke Karlovu 18[10]
- 1928 Sanatorium Dr. N. N. Gottlieba. čp. 545, Praha 2 – Vinohrady, Londýnská ul. 15, přestavba původního činžovního domu a nástavba dvou pater.[4][10][14]
- 1929 Vila Karla Friedmanna, čp. 850, Praha 4 – Nusle, Na Květnici 20,[4][10][15]
- 1929 Vila S. na Zbraslavi, přestavba, přístavba a nástavba původně přízemního domku z roku 1880,[10]
- 1931 Obchodní dům Fröhlich-Aschermann[p 2] – úprava obchodních prostor v přízemí a mezzaninu[10], čp.837, Praha 1 – Nové Město, Václavské náměstí 11, autorem původního domu byl Matěj Blecha. Dům v devadesátých letech 20. století zbourán, zachována zůstala pouze část původního novobarokního průčelí.[16],
- 1931 Sanatorium MUDr. J. Záhorského a Dr. J. Jerie, čp. 506, Praha 2 – Vinohrady, Londýnská ul. č. 41[10][17]
- 1933 Rodinný dům Heleny Schulhofové, Řevnice, Tyršova čp. 606[18]
- mezi 1931–1936 Činžovní dům s malými byty čp. 16, Praha 4 – Nusle, Boleslavova 30[18]
- mezi 1931–1936 Činžovní dům čp. 1151, Praha 4 – Nusle, Viktorinova 3[18]
- mezi 1931–1936 Činžovní dům čp. 1214, Praha 4 – Nusle, Na Bitevní Pláni 21[18]
- mezi 1931–1936 Činžovní dům čp. 1233, Praha 4 – Nusle, U Gymnázia 1[18]
- mezi 1931–1936 Činžovní dům čp. 1234, Praha 4 – Nusle, U Gymnázia 3[18]
- 1936 Činžovní dům čp. 1278, Praha 4 – Nusle, Na Dolinách 47[4][19]
- mezi 1931–1938 Vila v Praze – Klánovicích, Dobřenická ul. 223[18] – objekt později přestavěn.
Liberec
- 1931–1932 vila JUDr. Jaroslava Rosenbacha, čp. 1132, Liberec, Bendlova 17[20]
- 1932–1933 Vila MUDr. Karla Mautnera, čp. 1153, Liberec, Bendlova 11[21]
Další místa
- Je autorem řady interiérů.[10]
- 1936 Srub Otakara Bondyho v Chotěboři[18], Železnohorská ul. čp. 444, stavbu provedl Ing. Vlastimil Mareš z Golčova Jeníkova.[22][p 3]
- mezi 1931–1938 Vila ředitele filiálky Pragobanky v Bělehradě, Karla Husníka[23] , Čakorska 3, Savski Venac, později přestavěno, 44°47′10,6″ s. š., 20°27′20,1″ v. d.[18]
- Československý veletržní pavilon v Tel Avivu[24]
Galerie
- Dům zubního lékaře MUDr. B. v Kolíně, 1925.
- Obchodní dům Bárta a spol. (Rosenbaum), Praha 1, Národní 15, 1928.
- Sanatorium Dr. Schneidera, Praha II, 1928
- Vila Friedmann, Praha 4, Na Květnici 20, 1929
- Obchodní dům Fröhlich-Aschermann, Praha 1, Václavské náměstí 11, 1931.
- Činžovní dům čp. 1278, Praha 4 - Nusle, Na Dolinách 47
- Vila JUDr. Jaroslava Rosenbacha, čp. 1132, Liberec, Bendlova 17.
- Vila MUDr. Karla Mautnera, čp. 1153, Liberec, Bendlova 11.
- Činžovní domy v Nuslích, stav v roce 2020
- Činžovní dům s malými byty, Viktorinova 3, 1931–1936.
- Činžovní domy Na bitevní pláni 21, U Gymnázia 1 a 3, 1931–1936.
- Činžovní domy U Gymnázia 1 a 3, 1931–1936.
- Činžovní dům U Gymnázia 3, 1931–1936.
- Činžovní dům U Gymnázia 3, 1931–1936. Detail pergoly v posledním podlaží.
Dílo v Indii
Projektoval továrnu firmy Janda Manufacturing Co. nedaleko Bombaje.[25] V roce 1943 byl vyzván stejnou firmou, aby pro ni navrhl tovární komplex pro 1 000 zaměstnanců, kde by byly vedle výrobních objektů také domy pro ubytování asi 3 000 pracovníků a jejich rodinných příslušníků. Průmyslový komplex se nachází v Láhauru (dnes Pákistán). Tato stavba byla následně podrobně popsána v časopisu Marg Magazine.[25]
Odkazy
Poznámky
Reference
- ↑ a b Záznam o narození a obřízce (židovská matrika N), Litomyšl 1874-1944, snímek 110 [online]. Badatelna.eu [cit. 2021-03-19]. Dostupné online. [nedostupný zdroj]
- ↑ PICK, Otto. Heitere Wohnräume. Arbeiten von Hede Fleischer. Stickereien und Spitzen. Darmstadt: Alexander Koch. Roč. 1924/1925, s. 145. Fotografie prací na stranách: 126, 133, 134, 137, 141, 144-145. Dostupné online. (německy)
- ↑ a b Jak architekt Bertold Schwarz vstal z mrtvých [online]. vyšehradskej.cz [cit. 2021-03-15]. Dostupné online.
- ↑ a b c d e LUKEŠ, Zdeněk. Splátka dluhu : Praha a její německy hovořící architekti 1900–1938. Praha: Fraktály, 2002. ISBN 80-86627-04-7. S. 173–177.
- ↑ a b c d VLČEK, Pavel. Encyklopedie architektů, stavitelů, zedníků a kameníků v Čechách. Praha: Academia, 2004. 761 s. ISBN 80-200-0969-8. Kapitola Schwarz, Afréd (Berthold), s. 595.
- ↑ Berthold Schwarz v databázi obětí koncentračního tábora Dachau
- ↑ Národní archov ČR, fond Policejní ředitelství Praha.
- ↑ Matrika oddaných, 1936, snímek 9. www.badatelna.eu [online]. [cit. 2016-03-15]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-03-15.
- ↑ PETRASOVÁ, Taťána. čp. 1585/II. In: BAŤKOVÁ, Růžena. Umělecké památky Prahy : Nové Město, Vyšehrad. Praha: Academia, 1998. ISBN 80-200-0627-3. S. 655.
- ↑ a b c d e f g h i j k l SCHWARZ, Berthold. Nová architektura : Architekt B. Schwarz, Praha. Wien - Berlin: Nakladatelství pro architekturu Ing. Gustav Ew. Konrad, 1932.
- ↑ ŠVÁCHA, Rostislav. Od moderny k funkcionalismu: Proměny pražské architektury 1. poloviny 20. století. Praha: Victoria Publishing, 1994 (2. vydání). ISBN 80-85605-84-8. S. 509. [Dále jen Švácha].
- ↑ ŠVÁCHA, Rostislav. čp. 984/I. In: VLČEK, Pavel. Umělecké památky Prahy : Staré Město, Josefov. Praha: Academia, 1996. ISBN 80-200-0563-3. S. 517.
- ↑ Švácha, s. 524
- ↑ Lidové noviny, 9.10.1929, s.6. Nové moderní pražské sanatorium
- ↑ Švácha, s. 519
- ↑ MUKOVÁ, Jiřina. čp. 837/II. In: BAŤKOVÁ, Růžena. Umělecké památky Prahy : Nové Město, Vyšehrad. Praha: Academia, 1998. ISBN 80-200-0627-3. S. 467–468.
- ↑ Švácha, s. 515
- ↑ a b c d e f g h i SCHWARZ, Berthold. Architekt B. Schwarz : práce = works = travaux. Prague : Amsterdam : Bâle : London : Rio de Janeiro: édition Service des pays s. a., 1938. 31 s.
- ↑ Lidové noviny (Velká Praha), 16.4.1938, s.4, Rodinný byt v činžovním domě
- ↑ Rosenbachova vila [online]. Foibos, 2008-03-06 [cit. 2016-01-31]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-05-31.
- ↑ Mautnerova vila [online]. Foibos, 2008-03-06 [cit. 2016-01-31]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-05-31.
- ↑ ANDERLE, Karel. Chotěboř. Chotěboř: Město Chotěboř, 2001. 118 s. ISBN 80-238-7647-3. Kapitola Zajínmavé a památné chotěbořské domy, s. 42.
- ↑ NEČAS, Ctibor. Podnikání českých bank v cizině 1898-1918 : rozpínavost českého bankovního kapitálu ve střední, jihovýchodní a východní Evropě v období rakousko-uherského imperialismu. 1. vyd. Brno: Masarykova univerzita, 1993. 137 s. Dostupné online. ISBN 8021006439. Kapitola Přílohy : Personální unie mezi českým a cizím kapitálem, s. 118.
- ↑ TROJANOVÁ, Alena. Architektura a bytová kultura v časopise Měsíc (1932 - 1941). Brno, 2007 [cit. 2016-02-03]. 83 s. diplomová. Masarykova univerzita. Vedoucí práce prof. Lubomír Slavíček. Dostupné online.
- ↑ a b SCHWARZ, A. B. New Bearings in Indian Architecture. Marg magazine. Roč. 2, čís. 2, s. 11–16. (anglicky)
Literatura
- SCHWARZ, Berthold. Nová architektura : Architekt B. Schwarz, Praha. Wien - Berlin: Nakladatelství pro architekturu Ing. Gustav Ew. Konrad, 1932.
- SCHWARZ, Berthold. Architekt B. Schwarz : práce = works = travaux. Prague : Amsterdam : Bâle : London : Rio de Janeiro: édition Service des pays s. a., 1938. 31 s.
- ŠVÁCHA, Rostislav. čp. 984/I. In: VLČEK, Pavel. Umělecké památky Prahy : Staré Město, Josefov. Praha: Academia, 1996. ISBN 80-200-0563-3. S. 509, 515, 518, 524.
- LUKEŠ, Zdeněk. Splátka dluhu : Praha a její německy hovořící architekti 1900–1938. Praha: Fraktály, 2002. ISBN 80-86627-04-7. S. 173–177.
- VLČEK, Pavel. Encyklopedie architektů, stavitelů, zedníků a kameníků v Čechách. Praha: Academia, 2004. 761 s. ISBN 80-200-0969-8. Kapitola Schwarz, Alfréd (Berthold), s. 595.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu Berthold Schwarz na Wikimedia Commons
- Berthold Schwarz Archivováno 31. 5. 2020 na Wayback Machine. na stránkách Slavné vily
- Jak architekt Bertold Schwarz vstal z mrtvých [online]. vyšehradskej.cz [cit. 2021-03-15]. Dostupné online.