Šalvěj bělolistá
![]() | |
---|---|
![]() Šalvěj bělolistá (Salvia leucophylla) | |
Vědecká klasifikace | |
Říše | rostliny (Plantae) |
Podříše | cévnaté rostliny (Tracheobionta) |
Oddělení | krytosemenné (Magnoliophyta) |
Třída | vyšší dvouděložné (Rosopsida) |
Řád | hluchavkotvaré (Lamiales) |
Čeleď | hluchavkovité (Lamiaceae) |
Podčeleď | Nepetoideae |
Rod | šalvěj (Salvia) |
Podrod | Audibertia (Salvia subgen. Audibertia) |
Binomické jméno | |
Salvia leucophylla Greene, 1892 | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Šalvěj bělolistá (Salvia leucophylla)[1] je druh rostliny z rozsáhlého rodu šalvěj (Salvia) z čeledi hluchavkovitých (Lamiaceae). Vyskytuje se v jihozápadní Kalifornii a přilehlých oblastech Mexika.[2] Její odrůdy se zde používají také jako okrasné rostliny a k produkci medu. V rámci rodu šalvěj je zařazena do podrodu Audibertia. Tento podrod obsahuje asi 20 druhů původních v Severní Americe, u nichž není vyvinut pákový mechanismus tyčinek; centrum jeho druhové rozmanitosti se nachází v kalifornské provincii a přilehlých pustinách Velké pánve.[3]
Popis
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/92/IMG_0438-Salvia_leucophylla.jpg/220px-IMG_0438-Salvia_leucophylla.jpg)
Je to stálezelený, silně rozvětvený, aromatický keř, který dosahuje výšky 1 až 1,5 metru, s poléhavými až vzpřímenými výhony. Nadzemní části rostliny jsou bohatě pokryty bělavě šedými plstnatými chlupy. Vstřícné, křižmostojně postavené listy se dělí na řapík a listovou čepel. Řapík je poměrně krátký. Jednoduchá listová čepel je podlouhle kopinatá, 2 až 8 cm dlouhá, s víceméně zkrácenou až srdčitou bází, tupým nebo zaobleným horním koncem, jemně vroubkovaným okrajem listu a vrásčitým horním povrchem. Listy jsou na jaře zpočátku zelené a v létě popelavě šedé.[4]
Ve svém přirozeném prostředí rostlina kvete přibližně jeden měsíc, v období od dubna do června. Vzpřímené květenství je přerušovaný lichoklas lichopřeslenů. Květenství má průměr 1,5 až 4 cm a obsahuje mnoho květů. Bíle plstnaté listeny, které jsou na spodní straně často fialové, jsou eliptické nebo podlouhlé a dlouhé 8 až 15 milimetrů. Květ je oboupohlavný, zygomorfní, typicky pyskatého tvaru. Kalich je 8 až 12 milimetrů dlouhý, mírně nafouklý a se sotva patrnými kališními zuby. Pět růžových až levandulově zbarvených korunních lístků je srostlých do 6 až 13 mm dlouhé korunní trubky, která je zakončena dvěma nestejně tvarovanými korunními pysky: poměrně široký horní pysk, dlouhý 6 až 8 mm, je obvykle poněkud zprohýbaný a rozšířený, zatímco spodní pysk, dlouhý 4 až 5 milimetrů, má protáhlý, plochý střední lalok a dobře vyvinuté postranní laloky. Tyčinky a pestík vyčnívají velmi daleko z korunní trubky, blizna je dvojklaná. Plod je tvrdka poltící se do čtyř plůdků, které jsou šedohnědé, tmavě skvrnité, úzce eliptické, 2 až 3 milimetry dlouhé. Ploidie druhu je 2n = 30.[4][5]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/95/San_Luis_Purple_Sage_-_Salvia_leucophylla_%2843758124061%29.jpg/220px-San_Luis_Purple_Sage_-_Salvia_leucophylla_%2843758124061%29.jpg)
Ekologie a rozšíření
Tato šalvěj roste endemicky v jihozápadní Kalifornii v oblasti táhnoucí se na jih podél centrálního pobřeží Sanfranciského zálivu přes Kalifornské pobřežní pásmo a Transverse Ranges až na sever mexického státu Baja California. Vyskytuje se na plně osluněných místech na pobřežních útesech a suchých otevřených svazích v nadmořských výškách do 1250 metrů, ve společenstvech nazývaných „Coastal Sage Scrub“ či nízký chaparral, často v sousedství blízce příbuzné šalvěje černé (Salvia mellifera) a šalvěje bílé (Salvia apiana). Produkce monoterpenických silic funguje alelopaticky proti vyklíčení konkurenčních rostlin v její blízkosti.[6]
Květy jsou opylovány hmyzem, především medonosnými i samotářskými včelami a čmeláky, ale též kolibříky. Někteří motýli prokousávají korunu květu ze strany, aby se dostali přímo k nektaru.[7]
Využití
V Kalifornii se šalvěj bělolistá používá jako atraktivní a nenáročná okrasná rostlina odolná vůči suchu, jako nektarodárná rostlina pro včely a také jako protierozní rostlina v polopřirozené krajině, například ve výsadbách s jinými druhy kalifornských šalvějí, jako je Salvia clevelandii, se zmarlikou Cercis occidentalis nebo škumpou Rhus integrifolia. Při pěstování nejlépe prospívá v dobře propustných, chudých, štěrkovitých půdách s nízkým obsahem humusu a na plném slunci. Existuje několik kultivarů a hybridů: například 'Amethyst Bluff' (výška až 1,8 m, tmavě růžový květ), 'Point Sal Spreader' (půdopokryvná rostlina), 'Bee's Bliss' (půdopokryvná rostlina, větší, levandulově zbarvený květ, kříženec Salvia leucophylla × Salvia sonomensis), a 'Desperado' (výška až 3 m, větší, hustá květenství, kříženec Salvia leucophylla × Salvia apiana). Je však méně vhodná pro chladné a vlhké klima střední Evropy; navzdory své poměrně dobré zimovzdornosti až do −9 °C (zóna 8b) zde trpí přílišnou vlhkostí a musela by být přezimována v suchu.[8][9][10]
Z květů šalvěje bělolisté je získáván druhový med, který je tmavě nachové až téměř černé barvy, slabě krystalizující, jemné květinové vůně a chuti.[11] Indiánskými národy byla rostlina využívána k ceremoniálním a rituálním účelům.[12]
Reference
V tomto článku byl použit překlad textu z článku Salvia leucophylla na německé Wikipedii.
- ↑ BioLib: Biological library. www.biolib.cz [online]. [cit. 2021-06-20]. Dostupné online.
- ↑ Salvia leucophylla Greene | Plants of the World Online | Kew Science. Plants of the World Online [online]. [cit. 2021-06-20]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ WALKER, Jay B.; SYTSMA, Kenneth J.; TREUTLEIN, Jens. Salvia (Lamiaceae) is not monophyletic: implications for the systematics, radiation, and ecological specializations of Salvia and tribe Mentheae. American Journal of Botany. 2004-07, roč. 91, čís. 7, s. 1115–1125. Dostupné online [cit. 2021-06-20]. DOI 10.3732/ajb.91.7.1115. (anglicky)
- ↑ a b Salvia leucophylla. ucjeps.berkeley.edu [online]. [cit. 2021-06-20]. Dostupné online.
- ↑ CCDB server. ccdb.tau.ac.il [online]. [cit. 2021-06-20]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2021-01-22.
- ↑ NISHIDA, Nami; TAMOTSU, Satoshi; NAGATA, Noriko. Allelopathic Effects of Volatile Monoterpenoids Produced by Salvia leucophylla: Inhibition of Cell Proliferation and DNA Synthesis in the Root Apical Meristem of Brassica campestris Seedlings. Journal of Chemical Ecology. 2005-05, roč. 31, čís. 5, s. 1187–1203. Dostupné online [cit. 2021-06-20]. ISSN 0098-0331. DOI 10.1007/s10886-005-4256-y. (anglicky)
- ↑ Petra Wester, Regine Claßen-Bockhoff: Pollination Syndromes of New World Salvia Species with Special Reference to Bird Pollination 1. In: Annals of the Missouri Botanical Garden. Band 98(1), S. 101–155, Missouri Botanical Garden Press 2011. (PDF)[nedostupný zdroj]
- ↑ Salvia leucophylla: Purple Sage - Dave's Garden. www.davesgarden.com [online]. [cit. 2021-06-20]. Dostupné online.
- ↑ Salvia leucophylla bei California Native Plant Society (Calscape): (calscape.org)
- ↑ WHITTLESEY, John. The Plant Lover’s Guide to Salvias. London: Timber Press, 2014. ISBN 978-1-60469-419-2. S. 123.
- ↑ What Is Sage Honey? Uses, Nutrition And Benefits - Diet Hive [online]. [cit. 2021-06-20]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2021-06-24. (anglicky)
- ↑ Plant Descriptions. www.biology.sjsu.edu [online]. [cit. 2021-06-20]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2021-06-24.
Externí odkazy
Obrázky, zvuky či videa k tématu šalvěj bělolistá na Wikimedia Commons