Rosasita
![]() | |
---|---|
![]() Rosasita en una geoda de limonita de la mina Ojuela, Mapimí, Durango, Mèxic | |
Fórmula química | CuZn(CO₃)(OH)₂ |
Epònim | lloc de descobriment ![]() |
Classificació | |
Categoria | carbonats |
Nickel-Strunz 10a ed. | 05.BA.10 |
Nickel-Strunz 9a ed. | 5.BA.10 ![]() |
Nickel-Strunz 8a ed. | Vb/B.01 ![]() |
Propietats | |
Sistema cristal·lí | monoclínic |
Hàbit cristal·lí | cristalls aciculars en grups radials fibrosos; botrioide; mamil·lar; incrustacions |
Estructura cristal·lina | a = 12.873(3) Å, b = 9.354(3) Å, c = 3.156(2) Å; β = 110.36(3)°; Z = 4 |
Grup puntual | monoclínica prismàtica 2/m P21/a |
Color | verd blavós, blau clar |
Macles | en {100} |
Exfoliació | perfect en {100} i {010} |
Fractura | fibrosa, astellosa |
Tenacitat | fràgil |
Duresa | 4,5 |
Lluïssor | vítria, sedosa |
Color de la ratlla | blau clar o verd |
Gravetat específica | 4 a 4,2 |
Densitat | 4,0 a 4,2 |
Propietats òptiques | biaxial (-) |
Índex de refracció | nα = 1.672 - 1.688 nβ = 1.796 - 1.830 nγ = 1.811 - 1.831 |
Birefringència | δ = 0,139 a 0,143 |
Pleocroisme | fort: X = verd maragda pàl·lid o incolor; Y = verd maragda fosc o blau pàl·lid; Z = verd maragda fosc o blau pàl·lid |
Angle 2V | mesurat: 33° |
Solubilitat | efervescència en àcid clorhídric fred i diluït |
Més informació | |
Estatus IMA | mineral heretat (G) ![]() |
Símbol | Rss ![]() |
Referències | [1] |
La rosasita és un mineral de la classe dels carbonats que pertany i dona nom al grup rosasita de minerals.[2] Va ser anomenada així l'any 1908 per Domenico Lovisato amb el nom de la mina Rosas, on va ser descoberta, a Sardenya (Itàlia).
Característiques
La rosasita és un carbonat hidroxilat i anhidre de coure i zinc, en proporció aproximada 3:2. A més dels elements de la seva fórmula, CuZn(CO₃)(OH)₂, sol portar com impureses: ferro i magnesi. Cristal·litza en el sistema monoclínic, i per la seva bellesa i raresa és molt apreciat pels col·leccionistes. Pot ser extret juntament amb els minerals amb els quals està i és usat com a mena de zinc i coure.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la rosasita pertany a «05.BA: Carbonats amb anions addicionals, sense H₂O, amb Cu, Co, Ni, Zn, Mg, Mn» juntament amb els següents minerals: atzurita, georgeïta, glaucosferita, kolwezita, malaquita, mcguinnessita, nul·laginita, pokrovskita, zincrosasita, txukanovita, auricalcita, hidrozincita, holdawayita, defernita, loseyita i sclarita.
Formació i jaciments
D'aparició rara, es forma com a mineral secundari a la zona d'oxidació dels jaciments de zinc-coure, típicament format pel pas a través de fractures de solucions contenint ions de zinc entre minerals primaris del coure. També pot ser d'origen post-explotació minera, formant-se sobre les parets de la mina de coure. Sol trobar-se associada a altres minerals com: malaquita, auricalcita, smithsonita, cerussita, hidrozincita, hemimorfita, siderita, greenockita o brochantita. A Catalunya s'ha descrit a Prullans (Cerdanya), a la mina Les Ferreres (Ripollès) i a la pedrera i mina Berta (Sant Cugat del Vallès-El Papiol; Vallès Occidental, Baix Llobregat).[3]
Varietats
La rosasita niquèlica, l'única varietat coneguda de rosasita, és una varietat que conté níquel.[4]
Grup rosasita
El grup rosasita enquadra els carbonats hidroxilats amb metalls. Està integrat per set espècies.[2]
Espècie | Fórmula |
---|---|
Txukanovita | Fe₂(CO₃)(OH)₂ |
Glaucosferita | CuNi(CO₃)(OH)₂ |
Mcguinnessita | CuMg(CO₃)(OH)₂ |
Paradsasvarita | Zn₂(CO₃)(OH)₂ |
Pokrovskita | Mg₂(CO₃)(OH)₂ |
Rosasita | CuZn(CO₃)(OH)₂ |
Zincrosasita | (Zn, Cu)₂(CO₃)(OH)₂ |
Referències
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)