Pteròclids
Pteroclidae ![]() | |
---|---|
![]() Pterocles lichtensteinii fotografiada a Kenya. | |
![]() Pterocles namaqua fotografiada a Namíbia. | |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Chordata |
Classe | Aves |
Ordre | Pterocliformes |
Família | Pteroclidae ![]() Bonaparte, 1831 |
Gèneres | |
|
Els pteròclids (Pteroclidae) són l'única família de l'ordre dels pterocliformes. Està formada per aus que recorden les perdius o els coloms, tot i estar més emparentades amb els coloms.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ae/Pterocles_quadricinctusEYP19A.jpg/220px-Pterocles_quadricinctusEYP19A.jpg)
Morfologia
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8b/Pterocles_indicus.jpg/220px-Pterocles_indicus.jpg)
- Mesuren entre 24 i 40 cm de llargària total.
- Pesen entre 150 i 500 g.
- Presenten escàs dimorfisme sexual, tot i que els mascles són lleugerament més grossos.
- Ales punxegudes.
- Potes curtes.
- Plomatge mimètic amb l'entorn.
- Les plomes del ventre estan adaptades per poder amarar-se d'aigua i portar-la als pollets que són al niu.
Reproducció
Els pteroclidiformes són monògams i acostumen a fer el niu en una petita depressió del sòl. Hi ponen 3 ous (rarament quatre) i els progenitors es reparteixen les tasques d'incubació: els mascles ho fan a la nit i de matinada mentre que les femelles se n'encarreguen durant el dia. Els pollets es desclouen al cap de 20-25 dies i són capaços d'alimentar-se per si sols des del primer dia imitant els pares durant alguns mesos.
Alimentació
Mengen llavors.
Hàbitat
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9d/Spotted_Sandgrouse.jpeg/220px-Spotted_Sandgrouse.jpeg)
Viuen en zones àrides i calentes, ja sigui a les estepes i a les sabanes africanes o a les zones semidesèrtiques i a les planures de camps de cereals d'Europa. Aquest tipus d'ambient condiciona totalment la seua anatomia i el seu tipus de vida, puix que s'han de protegir de les altes temperatures i s'han hagut d'adaptar a menjar llavors i gra, aliments que no els proporcionen l'aigua necessària. Quant al primer problema, l'han solucionat amb una pell dura i amb un plomatge dens, que també recobreix la part anterior dels tres dits amb els quals acaben les curtes potes. D'altra banda, la necessitat d'aigua condiciona la seua vida diària. A la matinada o al capvespre han de desplaçar-se, sens falta, als abeuradors, amb una freqüència superior a la dels altres ocells. Hi arriben en grans bandades i beuen xuclant el líquid, de la mateixa manera que els coloms. Fins i tot, poden aprofitar aigua salobre.
Distribució geogràfica
Les espècies d'aquest ordre viuen a Àfrica, Madagascar, Pròxim Orient, l'Índia, Àsia central i la península Ibèrica.
Costums
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9f/Syrrhaptes_paradoxus.jpg/220px-Syrrhaptes_paradoxus.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Pterocles_exustus.jpg/220px-Pterocles_exustus.jpg)
- Són aus terrestres, tot i que tenen un vol molt potent, amb fortes i constants sacsejades d'ales que els obliguen a fer una gran despesa energètica.
- Són gregaries i poden arribar a formar bandades de fins a 100 individus.
- GènereSyrrhaptes
- Gènere Pterocles
Referències
- ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, plana 60. ISBN 84-315-0434-X
- ↑ [enllaç sense format] http://www.damisela.com/zoo/ave/otros/columb/pteroclididae/nombres.htm (castellà)
- ↑ [enllaç sense format] http://www.oiseaux.net/birds/pteroclididae.html (francès) i (anglès)
Enllaços externs
En altres projectes de Wikimedia: | |
![]() | Commons (Galeria) ![]() |
![]() | Commons (Categoria) ![]() |
![]() | Viquiespècies ![]() |
- African Bird Image Database. (anglès)
- Taxonomia d'aquest ordre d'ocells. (anglès)