Mika Ahola
![]() Amb l'Honda al GP d'Itàlia del 2008 (2008) ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 13 desembre 1974 ![]() Hämeenlinna (Finlàndia) ![]() |
Mort | 15 gener 2012 ![]() Barcelona ![]() |
Causa de mort | accident de motocicleta ![]() |
Activitat | |
Ocupació | pilot d'enduro ![]() |
![]() ![]() |
Carrera esportiva | |
---|---|
Nacionalitat | ![]() |
Temporades | 1993 - 2012 |
Equips | Husqvarna, TM, VOR, Honda |
Palmarès en enduro | |
C. Món E1 | 2 (2008, 2009) |
C. Món E2 | 2 (2007, 2010) |
C. Món E3 | 1 (2011) |
Total: 5 Campionats del Món | |
C. d'Itàlia | 2 (2010-2011) |
La Valli | 1 (2010) |
Novemberkåsan | 2 (1993, 1998) |
Päijänteen | 6 (1993, 1995-1998, 2000) |
Resultats als ISDE | |
Trofeu | 7 (1996, 1998-99, 2002-04, 2006) |
Absolut | 3 (1999, 2001 - 2002) |
Mika Ahola (Hämeenlinna, 13 de desembre de 1974 - Barcelona, 15 de gener de 2012) fou un pilot d'enduro finlandès, cinc vegades Campió del Món i guanyador absolut dels ISDE en altres tres ocasions (1999, 2001 i 2002). Va guanyar també el Trofeu als ISDE set vegades com a membre de l'equip finlandès.[1]
El 15 de gener de 2012 va morir a la Clínica Teknon de Barcelona, on s'estava recuperant de les lesions causades en un accident patit al desembre[2] mentre s'entrenava a Girona.[3][4] Ahola s'entrenava sovint pels voltants del Gironès i feia anys que passava els hiverns amb la seva companya a la població empordanesa de L'Estartit, on d'ençà del 2008 s'instal·laven a l'època del fred,[5] atrets pel bon clima de la zona i la possibilitat de compaginar la pràctica de l'enduro amb la pesca i el submarinisme.[2]
Trajectòria esportiva
Ahola debutà al Campionat del Món amb Husqvarna el 1993 i el 1997 fou fitxat per TM, esdevenint un dels màxims aspirants al títol durant anys. El 2001 assolí el subcampionat per tercera vegada, perdent el títol mundial de 500 cc davant Anders Eriksson per un sol punt de diferència. Ahola guanyà tres proves més que Eriksson, però una retirada a la segona ronda d'Eslovàquia li costà el títol. Després d'un altre subcampionat el 2002 i el tercer lloc final del 2003, canvià breument a Husqvarna fins que signà amb Honda de cara al 2006. Aquell any acabà segon rere l'oficial de KTM Samuli Aro en categoria E2.
El 2007, Ahola aconseguí set victòries i acabà al podi totes les curses tret d'una, guanyant així el seu primer títol davant d'Aro i l'oficial de Yamaha Johnny Aubert De cara al 2008 canvià a la categoria E1 i assolí el seu segon títol, aquest cop davant el català de KTM Ivan Cervantes.[6]
La temporada del 2009 Ahola repetí títol mundial en categoria E1, el 2010 en E2 i el 2011 en E3. A finals de temporada anuncià que de cara al 2012 i 2013 correria amb la nova marca JTG (els directors esportius de la qual són Miki Arpa i Jordi Tarrés), però poc després anuncià sobtadament la seva retirada.[2]
Palmarès
Any | Motocicleta | Campionat del Món d'enduro[7] | C. del Món indoor[8] | ISDE[a 1] W. Tro. | Päijänteen | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
125cc | 250cc | 500cc | E1 | E2 | E3 | P1[a 2] | |||||
1993 | Husqvarna | 10è | - | - | - | - | - | 0 | - | 10è | 1r |
1994 | Husqvarna | 13è | - | - | - | - | - | 0 | - | 5è | |
1995 | Husqvarna | 15è | - | - | - | - | - | 0 | - | 3r | 1r |
1996 | Husqvarna | 9è | - | - | - | - | - | 0 | - | 1r | 1r |
1997 | TM | 2n | - | - | - | - | - | 5 | - | 2n | 1r |
1998 | TM | - | 9è | - | - | - | - | 3 | - | 1r | 1r |
1999 | TM | - | 3r | - | - | - | - | 1 | - | 1r * | |
2000 | TM | - | 2n | - | - | - | - | 3 | - | 18è | 1r |
2001 | VOR | - | - | 2n | - | - | - | 5 | - | 16è * | |
2002 | VOR | - | - | 2n | - | - | - | 6 | - | 1r * | |
2003 | VOR | - | - | 3r | - | - | - | 2 | - | 1r | |
2004 | Husqvarna | - | - | - | - | - | 4t | 0 | - | 1r | |
2005 | Husqvarna | - | - | - | - | - | 4t | 0 | - | 2n | |
2006 | Honda | - | - | - | - | 2n | - | 2 | - | 1r | |
2007 | Honda | - | - | - | - | 1r | - | 7 | - | ||
2008 | Honda | - | - | - | 1r | - | - | 9 | 3r | ||
2009 | Honda | - | - | - | 1r | - | - | 9 | 4t | ||
2010 | Honda | - | - | - | - | 1r | - | 10 | 6è | ||
2011 | Honda | - | - | - | - | - | 1r | 7 | 3r | ||
Total victòries | 69 | 6 | |||||||||
Total títols | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 1 | 0 | 7 | |||
5 mundials |
- Notes
Referències
- ↑ De la Torre, Juan Pedro «Campeones esenciales. Mika Ahola» (en castellà). Moto Verde. Motor Press Ibérica [Madrid], núm. 478, maig 2018, p. 71.
- ↑ 2,0 2,1 2,2 «El campió del món d'enduro Mika Ahola mor a Barcelona». El 9. CECM, S.L. [Girona], núm. 3.624, 17-01-2012, p. 28.
- ↑ «Dol en l'enduro per la mort del pilot Mika Ahola per un accident patit a Girona». diaridegirona.cat. Diari de Girona, 17-01-2012. [Consulta: 17 gener 2012].
- ↑ «El pilot finlandès Mika Ahola mor a Barcelona». lamalla.cat. La Malla, 16-01-2012. [Consulta: 16 gener 2012].[Enllaç no actiu]
- ↑ Segalés, Pep «Entrevista. Mika Ahola» (en castellà). SOLO MOTO Off road. Alesport, SA [Barcelona], núm. 119, juny 2010, p. 62-67.
- ↑ «Mika Ahola crowned E1 world champion» (en anglès). ABC-WEC.com. Arxivat de l'original el 2015-01-10. [Consulta: 21 octubre 2008].
- ↑ «World Championships - Enduro. Classifications» (en anglès). fim-live.com. FIM. [Consulta: 28 octubre 2011].
- ↑ «World Championships - Indoor Enduro. Classifications» (en anglès). fim-live.com. FIM. [Consulta: 28 octubre 2011].
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/30px-Commons-logo.svg.png)
- Fitxa a offroadchampions.com Arxivat 2010-05-30 a Wayback Machine. (anglès)
- Article sobre la seva mort a la revista Motociclismo (castellà)
- Vídeo d'homenatge a Mika Ahola (anglès)